ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2026 року	справа № 380/13443/25	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ; далі - Позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 : далі - Відповідач, правонаступник Військової частини НОМЕР_4 ) з вимогами:
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до абзацу 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до абзацу 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
В обґрунтування позову представник позивача посилається на протиправну відмову в/ч НОМЕР_5 у виплаті одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн. гривень на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі – постанова №153), оскільки позивач був призваний на військову службу за мобілізацією у віці до 25 років в березні 2022 року та проходив військову службу у в/ч НОМЕР_4 . Вказав, що у період проходження військової служби приймав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій. Загальна тривалість участі у бойових діях перевищує 6 місяців, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України № 248 від 29.04.2025. Позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 мільйон гривень відповідно до пункту 4 постанови №153, проте відповідач відмовив в отриманні такої винагороди, що стало підставою звернення до суду з цим позовом.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою від 07.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 27.10.2025 року суд допуститив заміну відповідача – Військову частину НОМЕР_4 на правонаступника Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне. 
Згідно довідки Військової служби НОМЕР_4 , молодший лейтенант ОСОБА_2 , був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, з 15.03.2022 року, має статус учасника бойових дій, що не є спірним.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_4 від 29.04.2025 року № 248, про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, заходи безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в період з 07.06.2022 по 26.09.2022, з 29.09.2022 по 07.11.2022, з 16.11.2022 по 31.12.2022, з 15.01.2023 по 13.02.2023, з 27.04.2023 по 14.09.2023, з 27.09.2023 по 08.10.2023, з 31.10.2023 по 11.02.2024, з 24.02.2024 по 13.05.2024, з 19.05.2024 по 23.10.2024, з 11.12.2024 по 24.01.2025, з 03.02.2025 по 21.02.2025, брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківська область, Золочівська громада, н.п. Рясне, Донецька область Соледарська міська громада н.п. Дубово – Василівка, Донецька область, Соледарська міська громада, н.п. Федорівка Донецька область, Сіверська міська громада, н.п. Сіверськ, Запорізька область, Малинівська сільська громада н.п. Полтавка. 
29.04.2025 року Позивач звернувся до Командира військової частини НОМЕР_4 з рапортом, в якому вказав, що був мобілізований 15.03.2022 року під час воєнного стану , на момент початку проходження військової служби йому виповнилося 19 років, звання на момент початку проходження військової служби – солдат, строк безпосередньої участі становить 802 доби та просив клопотати перед вищим командуванням про виплату йому одноразової грошової допомоги за тривалість проходження військової служби в бойових умовах відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 153 від 11.02.2025 року «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах України під час воєнного стану». 
Військова частина НОМЕР_4 надала відповідь на зазначений рапорт Позивача, повідомивши про те, що військовослужбовець не має права на виплату винагороди у розмірі 1млн. грн, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 153 від 11.02.2025 року право на виплату винагороди передбачене виключно особам рядового, сержантського та старшинського складу. 
Вважаючи протиправними дії Військової частини НОМЕР_6 щодо відмови у нарахуванні та виплаті передбаченої Постановою №153 одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000,00 гривень, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.
Визначаюсь щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Законом, що відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
За змістом частини першої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону №2011-XII).
Приписами частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII унормовано, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Кабінетом Міністрів України 11.02.2025 прийнято постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153).
Згідно з пунктом 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Пунктом 4 Постанови №153 визначено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
За змістом частини першої статті 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.
Постанова Кабінету Міністрів України «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» від 11.02.2025 за №153 набрала чинності 13.02.2025, з дня її офіційного опублікування в газеті «Урядовий кур`єр».
Таким чином, аналізуючи зміст положень Постанови №153 можна дійти висновку, що реалізація права особи на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 гривень можлива виключно за умови дотримання встановлених цією Постановою вимог, які мають існувати в сукупності, а саме: вік призову на військову службу до 25 років; бути особою рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення; бути прийнятим або призваним на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, до набрання чинності цією постановою - 13.02.2025 у віці до 25 років; проходити військову службу; брати безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (надалі по тексту також - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності вказаною постановою - 13.02.2025, або строком менше шести місяців із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених), або менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни; відсутності притягнення до відповідальності два або більше разів за сукупністю дисциплінарних стягнень строку дії яких не закінчився.
Станом на час звернення позивача із рапортом (29.04.2025 року) до Військової частини НОМЕР_5 пункт 4 Постанови №153 передбачав, особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Як встановлено судом з матеріалів справи, за результатами розгляду поданого позивачем рапорту, Військова частина листом від 30.05.2025 №1631/1354 відмовила позивачеві у призначенні та виплаті одноразової грошової винагороди, передбаченої абзацом другим пунктом 4 Постанови №153.
Відмову у задоволенні рапорту було мотивовано, що право на виплату винагороди передбачене виключно особам рядового, сержантського та старшинського складу. 
Відтак, єдиною підставою для відмови позивачу у нарахуванні та виплаті передбаченої Постановою №153 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000,00 гривень Військовою частиною НОМЕР_5 визначено те, що позивачу станом на дату набрання чинності Постановою №153 (13.02.2025) вже було присвоєно офіцерське звання молодшого лейтенанта.
Таким чином, спірним питанням у даній справі є наявність у позивача права на отримання одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови № 153, ураховуючи, що до набрання чинності Постановою №153, йому було присвоєно офіцерське звання молодшого лейтенанта.
Судом вище встановлено, що позивач, з 15.03.2022 був вперше прийнятий на військову службу по мобілізації, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №2102-IX.
На момент прийняття на військову службу (15.03.2022) позивачеві було присвоєно звання солдата.
В подальшому, лише 06.12.2024 позивачу було присвоєно звання молодшого лейтенанта.
Водночас, ще до присвоєння офіцерського звання позивач неодноразово брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в період з 07.06.2022 по 26.09.2022, з 29.09.2022 по 07.11.2022, з 16.11.2022 по 31.12.2022, з 15.01.2023 по 13.02.2023, з 27.04.2023 по 14.09.2023, з 27.09.2023 по 08.10.2023, з 31.10.2023 по 11.02.2024, з 24.02.2024 по 13.05.2024, з 19.05.2024 по 23.10.2024, з 11.12.2024 по 24.01.2025, з 03.02.2025 по 21.02.2025, перебуваючи в Харківська область, Золочівська громада, н.п. Рясне, Донецька область Соледарська міська громада н.п. Дубово – Василівка, Донецька область, Соледарська міська громада, н.п. Федорівка Донецька область, Сіверська міська громада, н.п. Сіверськ, Запорізька область, Малинівська сільська громада н.п. Полтавка, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_4 від 29.04.2025 року, про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №248 від 29.04.2025.
Отже, позивач у відповідності до абзацу 2 пункту 4 Постанови №153 у віці до 25 років був призваний на військову службу під час воєнного стану та будучи особою рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил брала безпосередню участь у бойових діях в районі ведення воєнний (бойових) дій, строком, що за сукупністю становить більше шести місяців.
Крім того, будь-які відомості щодо притягнення позивача до кримінальної, адміністративної відповідальності за військові адміністративні правопорушення, дисциплінарні правопорушення відсутні в матеріалах справи та не були підставою для відмови позивачу у спірній виплаті.
Однак, суд бере до уваги, що на момент розгляду рапорту позивача (29.04.2025) Постановою №153 дійсно не було передбачено виплату одноразової грошової винагороди особам, яким на дату набрання чинності цією Постановою вже було присвоєно офіцерське звання.
Відповідач у своїй діяльності повинен керуватися, зокрема обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому відповідач не наділений правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.
Враховуючи, що позивачу станом на 13.02.2025 вже було присвоєно офіцерське звання, положення норм Постанови №153 (у редакції чинній на момент розгляду його рапорту) на нього не поширювалися, як наслідок відмовляючи позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000,00 гривень на підставі абзацу 4 пункту 4 Постанови №153 Військова частина НОМЕР_4 діяла правомірно, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000,00 гривень на підставі абзацу 4 пункту 4 Постанови №153 слід відмовити.
Водночас, суд звертає увагу, що в подальшому, постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153» від 30.07.2025 № 942, яка набрала чинності 07.08.2025, внесено зміни до Постанови №153, зокрема у пункті 4: в абзаці другому слово особам замінено словами громадянам України з числа осіб;
в абзаці п`ятому слова «два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності» замінити словами «притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до»;
доповнено пункт абзацами такого змісту:
«виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та:
були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу;
проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу молодший лейтенант;
проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання».
Відтак, з 07.08.2025 Кабінетом Міністрів України врегульовано питання права на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000,00 гривень, передбаченої Постановою №153, громадянами України - військовослужбовцями, зазначеними в пункті 4 Постанови №153, які відповідають вимогам щодо виплати такої винагороди, проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу «молодший лейтенант».
Тому суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 Постанови №153 (в редакції від 07.08.2025).
Позаяк, інше тлумачення, на переконання суду, не відповідатиме меті прийняття Постанови №153 та змін до неї щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану та матиме ознаки дискримінації по відношенню до позивача.
За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії»).
За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд зазначає, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У той же час, суд не може підмінити встановлену законодавством процедуру розгляду військовою частиною рапорту позивача про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000,00 гривень, передбаченої Постановою №153.
Також суд враховує, що згідно Директиви командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 10.06.2025 №Д-35/ДСК "Про проведення додаткових організаційних заходів у військах оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у 2025 році" до 31 липня 2025 125 окрему бригаду територіальної оборони наказано переформувати у 125 окрему важку механізовану бригаду, умовне найменування – військова частина НОМЕР_1 , ідентифікаційний код – НОМЕР_3 ; умовні найменування – військові частини НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_4 та ідентифікаційні коди – 26630566, 26630572, 26630589, 26630595, 26630603 – анульовані.
Ухвалою суду від 27.10.2025 року,  суд допуститив заміну відповідача – Військову частину НОМЕР_4 на правонаступника Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
В ході розгляду справи Військова частини НОМЕР_1 жодним чином наведених тверджень не спростовувала.
В контексті викладеного, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт позивача щодо нарахування та виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000,00 гривень, передбаченої Постановою №153 від 11.02.2025 (в редакції від 07.08.2025) та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.
У задоволенні ж іншої частини позовних вимог необхідно відмовити як передчасних.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.
Щодо судового збору, то оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то такий відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягає.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000,00 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» (в редакції від 07.08.2025) та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Карп`як Оксана Орестівна