ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2330/24  Номер провадження 22-ц/814/200/26	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Одринської Т.В., 
суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,
за участю секретаря: Сальної Н.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2025 року,
В С Т А Н О В И В :
У червні 2024 року позивач звернувся до місцевого суду із вказаним позовом, у якому просив поділити житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, виділити у власність 1/2 частини в натурі.
У подальшому уточнивши позовні вимоги, просив поділити спірний житловий будинок, виділити йому в особисту приватну власність в натурі житловий будинок, який складається з 1/2 частини житлового будинку, яка визначена висновком оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 36 від 09.01.2025 за варіантом поділу № 1, позначений синій кольором, а ОСОБА_2 виділити варіант позначений червоним кольором.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він разом із своєю сестрою ОСОБА_2 після смерті їхньої матері успадкували у рівних частках житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «А-1», прибудови «а», тамбура «а1» загальною площею 91,3 кв.м, житловою площею 45,3 кв.м, погребу «а2», сараю-гаража «Б», вбиральні «В», господарських споруд 2-6,1. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.07.2022 їм належить по частині цього житлового будинку. На даний час житловий будинок використовує та утримує він із своєю сім`єю. ОСОБА_2 житловим будинком не користується, оскільки проживає за іншою адресою, і участі в утриманні житлового будинку не приймає. ОСОБА_2 запропонувала йому придбати у неї частину будинку, але у нього відсутні кошти, а на розстрочку платежів ОСОБА_2 не погоджується. Він не може зареєструвати місце проживання у цьому житловому будинку своєї дружини та дитини, оскільки ОСОБА_2 не дає на це згоди. У зв`язку з цим змушений звернутися до суду. 
Рішенням Миргородського міькрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2025 року позовні вимоги - задоволено.
Поділено житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А-1», прибудови «а», тамбура «а1» загальною площею 91,3 кв. м, житловою площею 45,3 кв. м, погребу «2а», сараю-гаража «Б», вбиральні «В», господарських споруд 2-6, І.
Виділено ОСОБА_1 в його особисту приватну власність , його частку розмірі 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка визначена висновком оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №36 від 09.01.2025 за варіантом поділу №1 (позначена синім кольором), розміром 47/100 частин та дійсною ринковою вартістю 767046,00 грн, що складається в частині житлового будинку, позначеного у плані літерою А-1, приміщень загальною площею 30,9 кв. м, а саме: приміщення коридору №3 площею 5,6 кв. м, кімнати житлової №6 площею 13,3 кв. м, кухні №7 площею 12,0 кв. м; в частині прибудови до житлового будинку, позначеної у плані літерою «а», приміщень загальною площею 12,1 кв. м, а саме: приміщення коридору №2 площею 8,4 кв. м, санвузлу №8 площею 3,7 кв. м; горища житлового будинку по межі його розподілу; гаража «Б»; та 1/2 частини споруд № 2,3,4,5,6 та І, а саме: 1/2 частини воріт із хвірткою, 1/2 частини газопроводу, 1/2 частини водопроводу, 1/2 частини вигрібної ями, 1/2 частини огорожі та 1/2 частини вимощення.
Виділено ОСОБА_2 в її особисту приватну власність, її частку у розмірі 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка визначена висновком оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №36 від 09.01.2025 за варіантом поділу №1 (позначена червоним кольором), розміром 53/100 частин та дійсною ринковою вартістю 860924,00 грн, що складається: в частині житлового будинку, позначеного у плані літерою А-1, приміщень загальною площею 32,0 кв. м, а саме: приміщення кімнати житлової №4, площею 18,6 кв. м, кімнати житлової №5 площею 13,4 кв. м; в частині прибудови до житлового будинку, позначено у плані літерою «а», приміщень загальною площею 13,7 кв. м, а саме: приміщення коридору №1 площею 13,7 кв. м,; тамбур «а1», погріб «а2», горища житлового будинку по межі його розподілу; сараю «Б; вбиральні «В» та 1/2 частини споруд №2,3,4,5,6 та І, а саме: 1/2 частини воріт із хвірткою, 1/2 частини газопроводу, 1/2 частини водопроводу, 1/2 частини вигрібної ями, 1/2 частини огорожі та 1/2 частини вимощення.
Ухвалено сторонами виконати наступні переобладнання:
Закласти дверні отвори із коридору 1-1 площею 13,7 кв. м в коридор 1-2 площею 8,4 кв. м та із коридору 1-3 площею 5,6 кв. м в кімнату 1-4 площею 18,6 кв. м.
В коридорі 1-8 площею 13,7 кв. м передбачити санвузол не менше 4,9 кв. м шляхом улаштування перегородки з дверним отвором.
На місці частини віконного отвору улаштувати дверний отвір із коридору 1-2 площею 8,4 кв.м на вулицю.
Улаштувати дверний отвір із коридору 1-1 площею 13,7 кв.м в кімнату 1-4 площею 18,6 кв.м.
В кімнаті 1-4 площею 18,6 кв. м улаштувати кухню-нішу, або об`єднати кухню і кімнату (вітальню) в одному приміщенні обладнавши дане приміщення електроплитою та примусовою витяжною вентиляцією.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обладнати самостійні системи електропостачання з встановленням лічильників в межа частин та системи опалення.
Підземні інженерні мережі залишити в спільному володінні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В приміщення, що виділяються ОСОБА_2 передбачити водопостачання та водовідведення.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за І варіантом розподілу житлового будинку з господарськими будівлями в розмірі 33045,00 грн та понесені судові витрати в загальному розмірі 12670 грн, що складаються з витрат на проведення експертизи в розмірі 5000 грн, та судовий збір в розмірі 7670,64 грн.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 , просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким частково задовольнити позов ОСОБА_1 і виділити ОСОБА_2 , в її особисту приватну власність, її частку у розмірі 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка визначена висновком оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 36 від 09.01.2025 за варіантом поділу № 1 (позначена синім кольором), розміром 47/100 частин та дійсною ринковою вартістю 767 046,00 грн.
Виділити ОСОБА_1 в його особисту приватну власність, його частку у розмірі 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка визначена висновком оціночно-будівельної та будівельно- технічної експертизи №36 від 09.01.2025 за варіантом поділу № 1 (позначена червоним кольором), розміром 53/100 частин та дійсною ринковою вартістю 886804,00 грн.
Відмовити ОСОБА_1 в частині його позовних вимог, що стосується зобов`язання ОСОБА_2 здійснити разом з ним переобладнання житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом закладення дверних отворів з коридору № 1 в коридор № 2 та з коридору № 3 в кімнату № 4. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за І варіантом розподілу житлового будинку з господарськими будівлями в розмірі 33045,00 грн. Інші судові витрати по експертизі та судовому прошу задовольнити позивачу пропорційно і частково задоволеним вимогам.
Апеляційну скаргу обгрунтовувала тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на її пояснення в обґрунтування того варіанту поділу будинку, який вона вважає доцільним, справедливим і законним, враховуючи інтереси позивача та відповідача, які будуть вигідними для обох сторін.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Огризкова А.А. надійшов відзиву якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення – без змін.
В обгрунтування відзиву вказував, визначений судом спосіб поділу житлового будинку забезпечує продовження наявних умов проживання у ньому сім`ї ОСОБА_1 .
Зазначав, що вимоги, які заявляються ОСОБА_2 в її апеляційній скарзі, нею не заявлялися та не є предметом розгляду цієї справи.
Вважає, що суд першої інстанції правильно розглянув справу лише у межах вимог, заявлених позивачем ОСОБА_1 .
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду була встановлена можливість виділення частки зі спільного майна, в окремий об`єкт нерухомості без втрати свого цільового призначення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони після смерті їхньої матері успадкували у рівних частках житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «А-1», прибудови «а», тамбура «а1» загальною площею 91,3 кв.м, житловою площею 45,3 кв.м, погребу «а2», сараю-гаража «Б», вбиральні «В», господарських споруд 2-6,1. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.07.2022 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по частині житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-22).
Між сторонами виник спір з приводу порядку користування спільним майном.
Сторони наполягали на поділі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.
За результатами експертного дослідження №36 від 09.01.2025, встановлено можливість поділу житлового будинку господарських будівель та споруд та запропоновано два варіанти розподілу наведені в додатках до висновку №1,2. Обидва варіанти із незначним відступом від ідеальних частин співвласників.
Згідно варіанту розподілу житлового будинку АДРЕСА_2 , який виділений синім кольором у додатку № 1 до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної експертизи № 36 від 09.01.2025 необхідно виділити ОСОБА_1 в його особисту приватну власність, його частку у розмірі 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається в частині житлового будинку, позначеного у плані літерою А-1, приміщень загальною площею 30,9 кв.м, а саме: приміщення коридору № 3 площею 5,6 кв.м, кімнати житлової № 6 площею 13,3 кв.м, кухні № 7 площею 12,0 кв.м; в частині прибудови до житлового будинку, позначеної у плані літерою «а», приміщень загальною площею 12,1 кв.м, а саме: приміщення коридору № 2 площею 8,4 кв.м, санвузлу № 8 площею 3,7 кв.м; горища житлового будинку по межі його розподілу; гаража «Б»; та 1/2 частини споруд №№ НОМЕР_1 , 3, 4, 5, 6 та І, а саме: 1/2 частини воріт із хвірткою, 1/2 частини газопроводу, 1/2 частини водопроводу, 1/2 частини вигрібної ями, 1/2 частини огорожі та 1/2 частини вимощення.
Згідно варіанту розподілу житлового будинку АДРЕСА_2 , який виділений червоним кольором у додатку № 1 до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної експертизи № 36 від 09.01.2025 необхідно виділити ОСОБА_2 в її особисту приватну власність, її частку у розмірі 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається: в частині житлового будинку, позначеного у плані літерою А-1, приміщень загальною площею 32,0 кв.м, а саме: приміщення кімнати житлової № 4 площею 18,6 кв.м, кімнати житлової № 5 площею 13,4 кв.м; в частині прибудови до житлового будинку, позначеної у плані літерою «а», приміщень загальною площею 13,7 кв.м, а саме: приміщення коридору № 1 площею 13,7 кв.м; тамбур «а1», погріб «а2», горища житлового будинку по межі його розподілу; сараю «Б»; вбиральні «В» та 1/2 частини споруд №№ НОМЕР_1 , 3, 4, 5, 6 та I, а саме: 1/2 частини воріт із хвірткою, 1/2 частини газопроводу, 1/2 частини водопроводу, 1/2 частини вигрібної ями, 1/2 частини огорожі та 1/2 частини вимощення.
Здійснюючи розподіл будинку та виділ часток співвласників у відповідності до варіанту № 1, що наведений у Додатку № 1 до експертного дослідження №36 від 09.01.2025, суд одночасно покладає на сторін провести ряд будівельних робіт, визначених експертом, а саме:
-закласти дверні отвори із коридору 1-1 площею 13,7 кв.м. в коридор 1-2 площею 8,4 кв.м. та із коридору 1-3 площею 5, 6 кв.м в кімнату 1-4 площею 18,6 кв.м.;
-в коридорі 1-8 площею 13,7 кв.м. передбачити санвузол площею не менше 4,9 кв.м., шляхом улаштування перегородки з дверним отвором;
-на місці частини віконного отвору улаштувати дверний отвір із коридору 1-2 площею 8,4 кв.м. на вулицю;
-улаштувати дверний отвір із коридору 1-1 площею 13,7 кв.м. в кімнату 1-4 площею 18,6 кв.м.;
-в кімнаті 1-4 площею 18, 6 кв.м. улаштувати кухню-нішу, або об`єднати кухню і кімнату (вітальню) в одному приміщенні обладнавши дане приміщення електроплитою та примусовою витяжною вентиляцією.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обладнати самостійні системи електропостачання з встановленням лічильників в межах виділених частин та системи опалення.
Підземні інженерні мережі залишити в спільному володінні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В приміщеннях, що виділяються ОСОБА_2 передбачити водопостачання та водовідведення.
У висновку експерта, встановлено, що за варіанту поділу № 1, І (умовному) співвласнику, у даному випадку ОСОБА_1 , виділяються приміщення, будівлі та споруди на суму 767046 грн., що менше на 46939 грн (1627970 х 1/2 - 767046), а II (умовному) співвласнику, ОСОБА_2 , виділяється приміщення, будівлі та споруди на суму 860924 грн., що більше на 46939 грн (1627970 х 1/2 - 860924). Частки співвласників після такого виділу будуть складати: у І (умовного) співвласника, ОСОБА_1 - 47/100;у II (умовного) співвласника, ОСОБА_2 -53/100. Згідно до проведених розрахунків, грошову компенсацію (від ринкової вартості за наданим варіантом розподілу житлового будинку з господарськими будівлями у розмірі 33045 грн (46939 х (1145800 / 1627970)) II співвласник, ОСОБА_2 має сплатити на користь І співвласника, Торяника ЄА.
Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.
У відповідності до ч.1 ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.
Згідно роз`яснень, викладених в п. п. «; а » п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » та п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду від 04.10.1991 р. № 7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок » про те, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.
Установивши, що позивач проживає в будинку із сім`єю, суд прийшов до обгрунтованого висновку про доцільнність розподілу будинок у відповідності до варіанту № 1, що наведений у Додатку № 1 до експертного дослідження № 36 від 09.01.2025, оскільки в такому варіанті необхідний менш значний обсяг будівельних робіт по переобладнанню виділених приміщень в окремі об`єкти нерухомого майна, в порівнянні з іншим варіантом, та передбачає менший розмір грошової компенсації на користь співвласника частка якого зменшилась.
У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що "у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників".
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що "виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно".
Встановивши, що частка майна, яка відводиться відповідачу є більшою від частки, яка виділяється другому співвласнику на 33045,00 грн, суд обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача цю грошову компенсацію у зв`язку з відхиленням виділу майна від ідеальних часток співвласників.
Доводи апеляційної скарги про те, що доцільним є розподіл за варіантом поділу № 1 (позначена синім кольором) є безпідставними та необгрунтованими жодними доказами, що саме такий варіант буде відповідати законності та розумності розподілу майна.
Таким чином, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.
Колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.
Керуючись ст.ст. 367,374,375, 383 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2025 року– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27 січня 2026 року.

Головуючий        Т.В. Одринська

Судді:         О.О. Панченко

В.П. Пікуль