Справа № 127/28490/25 
Провадження № 33/801/1140/2025
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі судді Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 жовтня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 02 вересня 2025 року, близько 22:40 год у м. Вінниці, він повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, розширені зіниці, що не реагують на світло і від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України,що тягне відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм права, просить зазначену постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив , що суд неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми права, унаслідок чого дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що на наданих матеріалах відеофіксації відсутній момент зупинки транспортного засобу, представлення працівників поліції та повідомлення ними законної підстави для зупинки, що свідчить про порушення патрульними поліцейськими вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки фактичні підстави для зупинки транспортного засобу не були доведені та належним чином зафіксовані.
Вказав на наявні невідповідності між даними, що містяться у протоколі та подій зафіксованих на відеозаписі, зокрема, щодо обставин та місця події: у протоколі зазначено адресу вул. Винниченка, 14, хоча подія фактично відбувалася на вул. Стрілецькій, 16. Ці розбіжності ставлять під сумнів достовірність і точність викладених поліцейськими фактів та обставин . Працівники поліції скерували його до медичного закладу, що не має права проводити огляд на стан наркотичного сп`яніння. КНП «ВОКПЛ ім. О. І. Ющенка» не входить до переліку установ, уповноважених здійснювати такі види освідування. На відеозаписі поліцейський озвучує ознаки сп`яніння, які суперечать одна одній: у протоколі вказано неприродну блідість обличчя, тоді як на відео поліцейський говорить про його почервоніння, при цьому сам визнає, що не є експертом. Апелянт вважає це свідченням непослідовності та недостовірності оцінки його стану.
Також працівники поліції не залучили потенційного свідка - жінку, яка проходила повз у момент події та могла підтвердити або спростувати обставини, викладені в протоколі. Крім того було порушено передбачений п. 3 розділу ІІІ Наказу Національної поліції №44 від 15.02.2018 триденний строк направлення адміністративних матеріалів до суду. Протокол щодо нього було складено у період дії повітряної тривоги на території м. Вінниці та області, що унеможливлювало дотримання належної процедури оформлення матеріалів.
На підтвердження відсутності у нього стану сп`яніння він зазначає, що на відеозаписах бодікамер немає жодних поведінкових чи фізичних ознак, які б могли свідчити про наркотичне сп`яніння. Поліцейські не здійснили жодної передбаченої законом процедури фіксації стану водія, що робить висновки суду першої інстанції необґрунтованими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 2 ст.130КУпАП, не дотримався.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №441928 від 03.09.2025 (а.с.2); направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції (а.с.11).
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та відеозаписів із портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, останні не представились , не назвали водію ОСОБА_1 причину зупинки його транспортного засобу. Тобто ,матеріалами справи не підтверджено і не задокументовано доказами обставини порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, що згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Також відсутні докази про складання протоколу та притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за порушення ним тих ПДР України , відповідальність за порушення яких застосовується патрульною поліцією. 
Таким чином, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення та відеозаписів не вбачається будь-які порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 , що зобов`язували б працівників патрульної поліції та надавали законне право на зупинку автомобіля під його керуванням , у зв`язку із чим не вбачається і законність всіх наступних вимоги працівників поліції та обов`язковість виконання їх ОСОБА_1 . 
За обставин непідтвердження законності зупинки патрульними поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 всі наступні вимоги працівників поліції щодо водія, останній не зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130КУпАП.
Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.
Також з матеріалів справи вбачаються і інші неузгоджені обставини справи. Так , переглядом відеозапису встановлено, що поліцейським автоматично було названо водію декілька ознак наркотичного сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд його рук. З відеозапису чітко видно, що у ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що подія мала місце 02.09.2025 о 22:40 год, тоді як із відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських вбачається, що спілкування поліцейських з водієм розпочалося о 22:20 год, тобто на 20 хвилин раніше. Також у протоколі вказано адресу місця події: м. Вінниця, вул. Вінниченка, 14, тоді як фактичне місце зупинки транспортного засобу, відповідно до відеозаписів, знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Стрілецька, 16. 
Зазначені розбіжності і невідповідності ставлять під сумнів достовірність вказаних у протоколі даних щодо обставин правопорушення та порушення вимог щодо повноти й точності відомостей щодо фіксації часу та місця події ,які повинні бути відображені у протоколі 
Вказане свідчить про неналежне документування обставин правопорушення ,що виключає протокол з достовірних доказів вчинення такого правопорушення .
Окрім того, у відповідності до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.
Однак, всупереч вимогам чинного законодавства про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. У матеріалах справи відсутній належним чином оформлений документ встановленої форми — акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що свідчить про недодержання працівниками поліції процедури, визначеної КУпАП та відповідною Інструкцією МВС.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що під час складання протоколу працівники патрульної поліції допустили істотні порушення вимог КУпАП та відомчих нормативних актів, а суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не надав належної оцінки зазначеним порушенням, що привело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення
Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Враховуючи вищевикладене і те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247КУпАП. 
Керуючись ст.ст.130 ч.2 , 294 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С.Г. Копаничук