Справа № 362/201/26
Провадження № 1-кс/362/28/26

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
заявниці ОСОБА_3 ,
представника заявниці – адвоката ОСОБА_4 ,
дізнавача ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову дізнавача ОСОБА_5 СД ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження,
в с т а н о в и в:
12.01.2026 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана, в якій скаржник просить скасувати постанову дізнавача ОСОБА_5 СД ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження від 26.12.2025 у кримінальному провадженні №12025116140000210 від 08.10.2025 та зобов`язати дізнавача відновити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні із відновленням досудового розслідування. 
Скарга мотивована тим, що копію оскаржуваної постанови на адресу заявниці направлено не було, а тому заявниця мала можливість з нею ознайомитися лише 06.01.2026.
Також в скарзі зазначено, що досудове розслідування проведено неповно, а саме не допитано в якості свідка ОСОБА_6 .
Під час розгляду скарги ОСОБА_3 скаргу підтримала та повідомила, що неодноразово усно повідомляла дізнавачам ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про необхідність допиту свідка ОСОБА_6 , проте їй було зазначено про те, що його допитають коли ОСОБА_3 доставить цього свідка до дізнавача. 
Адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав та повідомив, що у висновку експерта № 123 від 14.10.2025 викладено висновки щодо можливої природи та механізму їх утворення, і що є малоймовірним можливість їх одномоментного утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту.
Дізнавач ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечила та вказала, що нею проведено всі необхідні процесуальні дії, як того вимагає процесуальний законі про наявність свідка ОСОБА_6 чує вперше.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження – заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності
Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.
Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №12025116140000210 від 08.10.2026 року, дійшов до наступного висновку.
До ЄРДР 08.10.2025 внесено запис про кримінальне провадження №12025116140000210 про те, що 06.09.2025 за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул.. Праведників Світу в подвір`ї буд. 4 сусіди нанесли декілька ударів чим заподіяли фізичного ОСОБА_3 . 
На підставі постанови дізнавача СД ВП №1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ст. л-та поліції ОСОБА_8 складено висновок експерта № 123 від 14.10.2025, в якому зазначено, що згідно результатів огляду та наданої медичної документації, у громадянки ОСОБА_3 , 1994 року народження, виявлені наступні тілесні ушкодження: два синці грудної клітки ліворуч, синець задньої поверхні лівого плеча. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою поверхнею контакту, якими могли бути кулаки, пальці рук, чи будь-який інший предмет з описаними вище властивостями та ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Можливість одномоментного утворення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, є мало ймовірною. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_3 , могли утворитись за обставин, на які вказує ОСОБА_3 під час допиту та проведення слідчого експерименту за її участі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором ОСОБА_9 18.12.2025 надано вказівки в порядку ст.. 36 КПК України у кримінальному провадженні №12025116140000210. Серед вказівок прокурор вказала на необхідність виконання, зокрема, таких дій: перевірити наявність відеокамер на місці вчинення кримінального правопорушення; встановити можливих свідків кримінального правопорушення.
В судовому засіданні на запитання слідчого судді про виконання вказаних вказівок, дізнавач повідомила, що не пам`ятає чи перевірялась наявність відеокамер на місці вчинення кримінального правопорушення. Також дізнавач повідомила, що імена можливих свідків кримінального правопорушення нею отримано від ОСОБА_3 під час допиту останньої 09.10.2025.
26.12.2025 дізнавач ОСОБА_5 СД ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області винесла постанову про закриття кримінального провадження. У вказаній постанові зокрема зазначено, що на виконання вказівок процесуального керівника, наданих в порядку ст.. 36 КПК України, допитано свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , отримано характеризуючи матеріали на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Щодо виконання інших вказівок процесуального керівника в постанові про закриття кримінального провадження відомості відсутні.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. 
Відповідно до п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.
В силу ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
 
Положенням ч. 2 ст. 91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим (прокурором) всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого (прокурора) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
В постанові дізнавача ОСОБА_5 СД ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 26.12.2025 про закриття кримінального провадження №12025116140000210 від 08.10.2025 не зазначено про виконання вказівок процесуального керівника, наданих в порядку ст. 36 КПК України, в частині необхідності перевірки наявності відеокамер на місці вчинення кримінального правопорушення; та встановлення можливих свідків кримінального правопорушення, оскільки після надання процесуальним керівником вказаних вказівок дізнавач до потерпілої з вказаного питання не зверталася.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Таким чином, з огляду на зібрані у справі докази, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження, а дізнавач ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №12025116140000210 на виконання вказівок прокурора у не в повній мірі вчинила всі дії, на необхідності чого наголосив процесуальний керівник у вказівках від 18.12.2025.
Отже, дізнавач не забезпечила ефективного розслідування за кримінальним провадженням, у порушення вимог ст.ст. 9, 91-94 КПК України, слідчим не були проведені жодні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення.
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, допит свідків, речові докази, документи, висновки експертів, проведення слідчих експериментів.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Проте, обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 , не були предметом контролю слідчим при проведенні досудового розслідування, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, в ній відсутні відомості про перевірку наявності відеокамер на місці вчинення кримінального правопорушення; та не у повній мірі встановлено можливих свідків кримінального правопорушення, зокрема ОСОБА_6 .
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню для відновлення досудового розслідування.
При проведенні досудового розслідування уповноваженому органу слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні саме слідчі дії згідно КПК України (перевірити наявність відеокамер на місці вчинення кримінального правопорушення, встановити свідків кримінального правопорушення і допитати свідків кримінального правопорушення, зокрема ОСОБА_6 , тощо) щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини вчинення кримінального правопорушення за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 9, 22, 91, 93, 110, 284, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя, 
п о с та н о в и в:
Скаргу адвоката адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову дізнавача ОСОБА_5 СД ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження від 26.12.2025 – задовольнити повністю.
Постанову дізнавача СД ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 26.12.2025 року про закриття кримінального провадження №12025116140000210 від 08.10.2025 року - скасувати.
Матеріали кримінального провадження №12025116140000210 від 08.10.2025 року повернути до СД ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1