ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/5787/25  Головуючий суддя І інстанції Олійник О. О.
Провадження № 33/818/383/26 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою  захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Косінцева К.В. на постанову Салтівського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.,- 

УСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою Салтівського районного суду м. Харкова від суду від 16.04.2025 року було вирішено об`єднати в одне провадження справу № 643/5787/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зі справою № 643/5791/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 643/5787/25, провадження № 3/643/1716/25.
Як установив суд , 06.04.2025 о 23 год. 45 хв. в м. Харкові по вул. Загородній, 2-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роти; порушення мови; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а, відмовився, чим порушив правила п. 2.5 ПДР України – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських засобів.
Крім того, 07.04.2025 о 00 год. 51 хв. в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роти; порушення мови; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-а, відмовився, чим порушив правила п. 2.5 ПДР України – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських засобів.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Косінцев К.В. просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування своє вимоги зазначає, що справу розглянуто без участі особи, яка притягається я до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , що на думку захисника є істотним порушенням.
Крім того вказує, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в порушення вимог закону не відсторонили від керування транспортним засобом, оскільки дані про це відстуні в матеріалах справи.
Також автор апеляційної скарги зазначає про відсутність в матеріалах справи направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, не зазначено взагалі за допомогою якого приладу ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.
Крім того, сторона захисту зазначає, що матеріали справи не містять передбачених ст.. 251 КУпАП України відео або аудіо доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 .
Названі обставини на думку автора апеляційної скарги свідчать про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Косінцева К.В. не з`явились, хоча про час та місце розгляду повідомлялись судом належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.
Крім того, дані про назване судове засідання розміщені на сайті «Судова влада» який є доступний необмеженому колу осіб.
Також, апеляційний суд враховує, що саме сторона захисту є ініціаторами апеляційного перегляду постанови судді.
06.01.2026 року о 17-29 (після завершення робочого часу) до Харківського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання захисника Косінцева К.В. про відкладення розгляду справи, призначеної на 07.01.2026.
Дане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання, призначене на 07.01.2026 року прибути не зможуть.
Зокрема зазначено, що причиною неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 є його сімейні обставини, зміст яких не розкрито та не повідомлено про готовність надати докази, підтверджуючі поважні причини неявки в судове засідання.
Більше того обставин, яке зумовлюють неявку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у клопотанні про відкладення не наведено.
Апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності не з`явившихся осіб, виходячи з наступного. 
Конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи, яка її подала, та саме вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі та скорішим вирішенням її справи.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.)
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника у даному випадку не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, , перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено,що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Названих вимог судом першої інстанції дотримано.
Посилання автора апеляційної скарги на безпідставний розгляд справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтованими.
Так з матеріалів справи вбачається, що 16.06.2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами.
Суд 17.06.2025 року відклав розгляд справи на 15.07.2025 року за клопотанням ОСОБА_1 
14.07.2025 року до суду вдруге надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами.
Суд 15.07.2025 року відклав розгляд справи на 17.09.2025 року за клопотанням ОСОБА_1 
17.09.2025 року перед судовим засіданням втретє до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами.
Суд 17.09.2025 року відклав розгляд справи на 07.10.2025 року за клопотанням ОСОБА_1 
06.10.2025 року до суду вчетверте надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами.
Суд 07.10.2025 року відклав розгляд справи на 23.10.2025 року за клопотанням ОСОБА_1 
23.10.2025 року до суду вп`яте надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами.
Суд 23.10.2025 року відклав розгляд справи на 05.11.2025 року за клопотанням ОСОБА_1 
04.11.2025 року до суду вшосте надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами.
З метою надання ОСОБА_1 можливості реалізувати право надати пояснення у судовому засіданні, суд неодноразово відкладав розгляд справи за клопотаннями ОСОБА_1 .
Таким чином, судом впродовж тривалого часу ОСОБА_1 були створені всі умови для того, щоб він мав можливість скористатися наданими йому процесуальними правами, для чого суд п`ять разів за клопотанням ОСОБА_1 відкладав розгляд справи. 
При цьому стороною захисту кожного разу завчасно, тобто до початку судового засідання подавались клопотання про відкладення справи з тих чи інших причин, що в свою чергу свідчить про постійну обізнаність зокрема і ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено інших об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджують матеріали справи, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292859 від 07.04.2025 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 292892 від 07.04.2025 року; відеозаписом з бодікамери, який був долучений до матеріалів справи та досліджений судом, на якому зафіксований факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього працівниками патрульної поліції ознак алкогольного сп`яніння, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відтак посилання сторони захисту на відсутність відеодоказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення спростовується матеріалами справи.
З цих же відеозаписів вбачається, що кожного разу після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 доводилась до відома заборона подальшого керування транспортним засобом.
Названа обставина спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом.
Крім того провина ОСОБА_1 актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 07.04.2025; рапортами працівників поліції від 07.04.2025.

Крім того,  порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити щодо необґрунтованості доводів апеляційної скарги, оскільки зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Отже, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою, підстав же для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу  захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Косінцева К.В. – залишити без задоволення.
Постанову Салтівського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України – залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева