Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа № 279/776/26
Провадження № 3/279/310/26
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2026 р.         м. Коростень 

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Івашкевич О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сімеїз, АР Крим, громадянина України, проживаючого за адресою:   АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, посвідчення офіцера НОМЕР_1 видане в/ч НОМЕР_2 25.12.2025 року, РНОКПП НОМЕР_3 ,
за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

В С Т А Н О В И В :

04.02.2026 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення КИЖ №87 від 04.02.2026 року вбачається, що 03.02.2026 року, близько 08:30 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки заступника командира батальйону, у місці тимчасової дислокації підрозділу в умовах особливого періоду, оголошеного Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/214, а також в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, внаслідок особистої недисциплінованості та недбалого ставлення до військової служби, порушуючи функціональні обов`язки командира роти, перебував в тимчасовому місці дислокації військової частини НОМЕР_2 у нетверезому стані, що підтверджується позитивним результатом тесту прибором “Алконт- М №00333" - 1,66% та не виконував функціональні обов`язки. За результатами освідування посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно вказаного військовослужбовця складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП. Таким чином, 03.02.2026 близько 08.30 год. підполковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою та виконуючи обов`язки заступника командира батальйону, в місці тимчасової дислокації підрозділу, недбало ставлячись до військової служби, нехтуючи своїми службовими обов`язками командира батальйону, а саме: не брав участі у розробленні планів бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки й організації їх виконання; не проводив заняття з військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу; не керував добором військовослужбовців для зарахування на військову службу за контрактом, а також для залучення до лав батальйону мобілізованих військовослужбовців; не вживав заходів до запобігання порушення правил безпеки під час занять, навчань і стрільб; не організовував та не здійснював заходів, які спрямовані на підвищення фахового рівня особового складу батальйону; не перевіряв додержання правил внутрішнього порядку в батальйоні на його підрозділах, що призвело до послаблення оборони батальйону, підриву боєздатності ввіреного йому підрозділу та обороноздатності країни, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 cт.172-15 КУпАП.
З урахуванням вимог ч.2 ст.277 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно військовослужбовця ОСОБА_1 призначено на 14:00 год. 05.02.2026р.
Про дату, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином, шляхом направлення SMS-повідомлення про виклик до суду, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.
Відповідно до ст.245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Диспозиція ч.2 ст.172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується виною у формі необережності, коли особа, яка його вчинила, не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Диспозиція ст.172-15 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, невиконання яких вважається недбалістю. Відтак, диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є бланкетною як різновид відсильної диспозиції, яка для розкриття змісту її відсилає до інструкцій, правил і технічних норм.
Зазначенні в протоколі уповноваженою особою твердження, що ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби, а саме: не брав участі у розробленні планів бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки й організації їх виконання; не проводив заняття з військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу; не керував добором військовослужбовців для зарахування на військову службу за контрактом, а також для залучення до лав батальйону мобілізованих військовослужбовців; не вживав заходів до запобігання порушення правил безпеки під час занять, навчань і стрільб; не організовував та не здійснював заходів, які спрямовані на підвищення фахового рівня особового складу батальйону; не перевіряв додержання правил внутрішнього порядку в батальйоні на його підрозділах, що призвело до послаблення оборони батальйону, підриву боєздатності ввіреного йому підрозділу та обороноздатності країни, мають загальний характер, не даталізовано які конкретні дії мав вчиняти в цей день та час ОСОБА_1 та їх не виконав або виконував неналежним чином та чим це доводиться. 
У зв`язку із цим твердження в протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 недбалого ставлення до військової служби є не обґрунтованим, не підтверджується іншими долученими до нього доказами. Інші матеріали не відповідають критерію переконливості та достатності і, відповідно, не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні дій, що становлять склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Відомості, зазначені у протоколі про вчинення військового адміністративного правопорушення мають узгоджуватися з іншими доказами у справі, сам лише протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
У той же час, як вбачається з матеріалів, що на військовослужбовця ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про перебування його у нетверезому стані в умовах особливого періоду повністю охоплюється об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. При цьому, даних про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 ч.3 КУпАП суду не надано.
Оцінюючи надані суду докази та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд враховує, що об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним. Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.
З положень ст.251 КУпАП слідує, що тягар доказування події адміністративного правопорушення покладено на посадову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, та суд не вправі самостійно віднаходити докази та здійснювати інші дії на встановлення винуватості особи.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості й на особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист та спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України. 
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Орган, який розглядає справу не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
Згідно зі ст.284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події адміністративного правопорушення.
З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю. 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч.2 ст.172-15, 221, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:    Оксана ІВАШКЕВИЧ