СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 січня 2026 року Справа № 480/3426/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савицької Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3426/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, і просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника - ОСОБА_2 , розрахованій в розмірі 30% від заробітку 7732,56 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 04.10.2024 пенсію в разі втрати годувальника, розраховану відповідно до ст. 36 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 30% від заробітку годувальника з 19028,87 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Сумській області та з 04.10.2024 отримує пенсію в разі втрати годувальника. Зазначає, що під час призначення позивачу пенсії відповідач здійснив розрахунок розміру її пенсії, виходячи із 30% від основних видів грошового забезпечення померлого годувальника, при цьому, пенсійний орган не врахував основних та додаткових видів грошового забезпечення, що вказані в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Сумській області" від 06.01.2023 № 33/39-3812.
Покликаючись на приписи п. "б" ч. 1 ст. 36 Закону № 2262-ХІІ, позивач вказує, що нормою матеріального права встановлена вихідна величина, з якої обраховується пенсія по втраті годувальника - 30 процентів заробітку годувальника, а тому вважає, що має право на розрахунок розміру пенсії, виходячи із суми, яка вказана у оновленій довідці від 06.01.2023 № 33/39-3812 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 - покійного чоловіка позивача.
З огляду на наведене, позивач вважає, що отримує пенсію у значного нижчому розмірі, що порушує її прав на належний рівень пенсійного забезпечення, а тому звернулася до суду за захистом порушеного права та просить позовні вимоги задовольнити повністю.
Ухвалою від 05.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
20.05.2025 до суду від відповідача надійшли копії матеріалів пенсійної справи позивача.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши подані сторонами документи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі №480/2676/23 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправною бездійяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не здійснення ОСОБА_2 перерахунку з 01.12.2019 року та виплати пенсії на підставі довідки № 33/39-3812 від 06.01.2023 р. про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" МВС України довідки № 33/39-3812 від 06.01.2023 р., з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до останнього протоколу перерахунку пенсії ОСОБА_2 від 01.09.2024, пенсійний орган розрахував розмір пенсії з 80 % сум грошового забезпечення - 15650,56 грн, зазначеного у довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Сумській області" від 06.01.2023 №33/39-3812, враховуючи такі складові: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції, премія, унаслідок чого загальна сума пенсії ОСОБА_2 , з урахуванням індексації, складає 19028,87 грн (а.с. 11, 17).
Після смерті ОСОБА_2 , його дружині ОСОБА_1 04.10.2024 призначена пенсія у разі втраті годувальника, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (а.с.9).
Відповідно до протоколу призначення пенсії ОСОБА_1 у разі втрати годувальника від 04.10.2024, відповідач визначив основний розмір пенсії, виходячи із 30% грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 . Грошове забезпечення для обчислення пенсії, пенсійний орган розрахував, виходячи із таких складових: посадовий оклад, оклад за військове звання, відсоткова надбавка за вислугу років, надбавка за вислугу років, премія загальна сума яких для обчислення пенсії складає 7732,56 грн.
Вважаючи дії відповідача щодо визначення розміру пенсії, виходячи з основних видів грошового забезпечення померлого годувальника такими, що порушують право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення, позивач звернулася до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку доводам позивача про порушення його прав, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Згідно із ст. 29 Закону № 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.
Розміри пенсії в разі втрати годувальника визначені статтею 36 Закону № 2262-ХІІ, та визначаються у відсотковому вираженні від розміру грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника.
Як встановлено ст. 36 Закону № 2262-XII, пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:
а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;
б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
За змістом ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону № 2262-XII сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.
Членам сімей пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено зазначений перерахунок пенсії.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подає додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Як передбачає ч. 18 ст. 43 Закону № 2262-XII, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Отже, підставою для здійснення перерахунку раніше призначених пенсій може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, так і відповідна заява пенсіонера про перерахунок пенсії у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 п. 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
У додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
При цьому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, по справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Тобто зміни, внесені Постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
У той же час, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та Постановою Верховного Суду від 12.11.2019, зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 визнані протиправними та нечинними, а Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18, залишеним без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 - визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103.
Отже, з 19.11.2019 - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12704/18 - пункт 3 Постанови № 103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.
Відтак, саме з цієї дати виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру: посадового окладу; окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 988, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ.
Суд встановив, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі №480/2676/23 зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" МВС України довідки № 33/39-3812 від 06.01.2023 р., з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до останнього протоколу перерахунку пенсії ОСОБА_2 від 01.09.2024, пенсійний орган розрахував розмір пенсії з 80 % сум грошового забезпечення - 15650,56 грн, зазначеного у довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Сумській області" від 06.01.2023 № 33/39-3812, враховуючи такі складові: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції, премія, унаслідок чого загальна сума пенсії ОСОБА_2 , з урахуванням індексації, складає 19028,87 грн (а.с. 11, 17).
Таким чином, на день смерті померлому годувальнику ОСОБА_2 виплачувалася пенсія на підставі Закону № 2262-XII, розмір якої був обчислений на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі №480/2676/23, з грошового забезпечення 15650,56 грн, зазначеного у довідці від 06.01.2023 № 33/39-3812.
Разом із тим, суд встановив, що відповідно до протоколу призначення пенсії ОСОБА_1 в разі втрати годувальника від 04.10.2024, відповідач визначив основний розмір пенсії, виходячи із 30% грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 . Грошове забезпечення для обчислення пенсії, пенсійний орган розрахував, виходячи із таких складових: посадовий оклад, оклад за військове звання, відсоткова надбавка за вислугу років, надбавка за вислугу років, премія загальна сума яких для обчислення пенсії складає 7732,56 грн.
Отже, відповідач призначив позивачу пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону № 2262-XII у розмірі 30% грошового забезпечення померлого годувальник ОСОБА_2 .
При цьому, пенсія по втраті годувальника позивачу обчислена в розмірі 30 % грошового забезпечення померлого годувальника, розрахованого лише з основних видів грошового забезпечення.
Так, п. "б" ч. 1 ст. 36 Закону України № 2262-ХІІ визначено, що пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах, зокрема, сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
Із викладеного слідує, що Законом № 2262-ХІІ чітко врегульований розмір пенсії в разі втрати годувальника, а саме 30 відсотків заробітної плати загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. При цьому, у силу ст. 37 Закону №2262-ХІІ, такий розмір не може бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Відтак, з 04.10.2024, відповідно до п. "б" ст. 36, ч. 1 ст. 45 Закону № 2262-ХІІ, відповідач зобов`язаний був призначити позивачу пенсію в разі втрати годувальника на підставі Закону № 2262-XII та обчислити її розмір, виходячи із 30% грошового забезпечення померлого годувальника - 15650,56 грн, зазначеного у довідці від 06.01.2023 № 33/39-3812.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, з метою ефективного поновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до п. "б" ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, виходячи із 30% суми грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 , без урахування додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці від 06.01.2023 № 33/39-3812 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 04.10.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до п. "б" ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, виходячи із 30% суми грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 , визначеного у довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Сумській області" від 06.01.2023 № 33/39-3812 у розмірі 15650 грн, з урахуванням виплачених сум.
Водночас суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії в разі втрати годувальника виходячи з розрахунку заробітку годувальника - 19028,87 грн, виходячи з наступного.
Відповідно до витягу з перерахунку пенсії від 01.09.2024 сума 19028,87 грн є розміром пенсії, яку отримував померлий годувальник з урахуванням індексації та доплат. 
Проте, індексація та доплати до пенсії не є заробітком годувальника, а тому при обчисленні позивачу пенсії у разі втрати годувальника індексація та доплати не враховуються.
Щодо стягнення на користь позивача судових витрат в розмірі 6211,20 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Так, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас частинами 4, 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 28.04.2025 №07-04/25, укладений між позивачем та адвокатом Осьмаковим Олександром Анатолійовичем; копію акта виконаних робіт (надання послуг) № 07-04/25 від 28.04.2025, квитанцію до прибуткового касового ордера № 09-04/25 від 28.04.2025 про сплату 5000 грн за договором про надання правової допомоги від 28.04.2025 №07-04/25.
Дослідивши надані позивачем документи, суд враховує ту обставину, що справа є не складною, а спірні правовідносини не новими у судовій практиці. Отже, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала значних витрат часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, про що свідчать зміст та обсяг позовної заяви.
З урахуванням досліджених судом доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає заявлені витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, тому, враховуючи критерії необхідності та доцільності понесених витрат, обсяг наданих послуг, а також значення справи для позивача, суд дійшов висновку про можливість відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн.
Крім того, враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. 
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до п. "б" ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, виходячи із 30% суми грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 , без урахування додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці від 06.01.2023 № 33/39-3812.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, код ЄДРПОУ 21108013) здійснити з 04.10.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, призначеної відповідно до п. "б" ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, виходячи із 30% суми грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 , визначеного у довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Сумській області" від 06.01.2023 № 33/39-3812 у розмірі 15650 грн, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, код ЄДРПОУ 21108013). 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Н.В. Савицька