Справа № 522/239/26
Провадження по справі № 3/522/225/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., при секретарі Урум Т.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , потерпілої – ОСОБА_2 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2025 о 06 год. 33 хв., громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: штовхав, завдавав ляпасів, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав, просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 надала пояснення, відповідно до яких 28.12.2025 приблизно о 06 год. 33 хв. між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт. Під час зазначеного конфлікту ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно та не контролював свої дії.
У ході конфлікту ОСОБА_1 застосував до потерпілої фізичний вплив, а саме штовхав її, чим спричинив їй моральні переживання та фізичний дискомфорт. Крім того, внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 було пошкоджено належний потерпілій мобільний телефон, який у подальшому став непридатним для використання.
Потерпіла також зазначила, що після події ОСОБА_1 визнав свою вину, вибачився за вчинене та у повному обсязі компенсував вартість пошкодженого мобільного телефону. Станом на день судового розгляду між нею та ОСОБА_1 досягнуто примирення, матеріальних та моральних претензій до нього вона не має.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 314417 від 28.12.2025 та додані до нього матеріали адміністративної справи, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення учасників провадження, суд приходить до висновку про таке.
Вирішуючи питання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
В ході судового розгляду були досліджені викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 314417 від 28.12.2025 докази, а саме:
-письмові пояснення ОСОБА_2 ;
-копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії ЕТ № 101473 від 28.12.2025.
Як було вище зазначено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 314417 від 28.12.2025 вбачається, що 28.12.2025 о 06 год. 33 хв., громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: штовхав, завдавав ляпасів, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Суд бере до уваги пояснення потерпілої, які є послідовними, логічними, узгоджуються з обставинами, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення, та не викликають сумнівів у їх достовірності. Показання потерпілої підтверджують факт застосування до неї фізичного впливу з боку ОСОБА_1 .
Доводи ОСОБА_1 щодо невизнання ним вини та відсутності складу адміністративного правопорушення суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема поясненнями потерпілої та доданими до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами адміністративної справи. Сам факт подальшого примирення сторін та відшкодування матеріальної шкоди не свідчить про відсутність події або складу адміністративного правопорушення та не є підставою для закриття провадження у справі.
Разом із тим суд враховує, що ОСОБА_1 після вчинення правопорушення визнав неправомірність своєї поведінки, вибачився перед потерпілою та добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду.
Таким чином, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного характеру та його вина повністю підтверджена доказами, дослідженими судом.
Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
При призначенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .
Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративні правопорушення, - судом не встановлено.
Окрім цього, згідно з вимогами ч. 1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Вирішуючи питання щодо направлення ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників в порядку, передбаченому ст. 39-1 КУпАП та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд враховує характер дій, вчинених ОСОБА_1 , які не потягнули за собою тяжких наслідків для потерпілої особи, відтак, суд не вбачає підстав для направлення ОСОБА_1 на проходження такої програми.
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.
Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 124, 283 – 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд –

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 340,00 гривень в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя 
Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ