Справа № 196/1482/25 
№ провадження 3/196/14/2026 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 с-ще Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бабічева Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП,- 

В С Т А Н О В И В
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 871941 від 05.12.2025 р. зазначено, що 05 грудня 2025 року близько 15.20 год. гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру у відношенні своєї матері ОСОБА_3 , а саме хапав за одяг матір, внаслідок чого остання впала, чим завдано шкоди її фізичному здоров`ю. 
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, подане до суду клопотання про закриття провадження в справі підтримує (а.с.23).
У клопотанні про закриття провадження по справі, ОСОБА_2 просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнає. Його мати ОСОБА_3 перебувала у збудженому стані внаслідок психічного захворювання, намагалась покинути домоволодіння за допомогою ходунків та піти у невідомому напрямку, будь-яких доказів його неправомірних дій, що завдали шкоду моральному та фізичному здоров`ю матері матеріали справи не містять. Матеріалами справи не доведено об`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення (а.с.13).
Дослідивши матеріали справи суддя доходить до такого висновку.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у статті 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд розглядає справу у межах обставин, викладених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та на основі тих доказів, які стосуються обставин вчинення адміністративного правопорушення, які покладено в основу складання зазначеного вище протоколу.
Відповідно до викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №871941 від 05.12.2025 обставин, 05 грудня 2025 року близько 15.20 год. гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру у відношенні своєї матері ОСОБА_3 , а саме хапав за одяг матір, внаслідок чого остання впала.
Стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Так, інкриміновані ОСОБА_2 дії не містять усіх обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого статтею 173-2 ч.1 КУпАП. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі відомостей, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових документів, а також письмових доказів, свідчать про те, що не доведено об`єктивну сторону вчинення ОСОБА_2 05.12.2025 р. вказаного в протоколі правопорушення. 
Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , вона просить закрити провадження у справі відносно її сина ОСОБА_2 щодо подій 05.12.2025 р., оскільки ніякої шкоди її моральному та фізичному здоров`ю діями останнього завдано не було (а.с.19).
Свідок ОСОБА_4 в письмових поясненнях зазначила, що вона не розібралась в даній ситуації, не зрозуміла, що відбувається. Дійсно знає, що ОСОБА_5 хворіє, не здатна до самообслуговування, може сама вийти та йти у невідомому напрямку. Її син ОСОБА_2 неодноразово затримував, щоб вона нікуди не пішла. Раніше надані нею пояснення, в яких зазначено, що ОСОБА_2 кричав на свою матір ОСОБА_3 та хотів перекинути через паркан, вона не підтримує (а.с.22).
Згідно висновку КП "Царичанська центральна лікарня" Царичанської селищної ради від 09.12.2025 р., лікарем загальної практики - сімейним лікарем ОСОБА_6 , ОСОБА_3 встановлено діагноз "Захворювання судин головного мозку, потребує стороннього догляду" (а.с.10).
Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 10.12.2025 р., ОСОБА_3 має діагноз "F06.9. Неуточнений психічний розлад", потребує стороннього догляду" (а.с.11).
Відповідно до довідки КНП "Царичанський ЦПМСД" Царичанської селищної ради від 10 грудня 2025 року №318, ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду і не здібна до самообслуговування (а.с.12).
Суд звертає також увагу на те, що диску із фіксацією події до матеріалів справи не додано. Інші докази вчинення правопорушення відсутні.
Отже, інкриміновані ОСОБА_2 дії не містять усіх обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого статтею 173-2 ч.1 КУпАП, а тому відсутній і склад адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Як наслідок, на переконання суду дані відображені працівниками поліції про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 ч.1 КУпАП є сумнівними з огляду на вищезазначені підстави, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що судом не встановлено в діях ОСОБА_2 вчинення 15 грудня 2025 року домашнього насильства при зазначених в протоколі обставинах, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280, 283-284, 285, 294 КУпАП, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.П. Бабічева