Справа № 953/11880/25
н/п 2/953/703/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

02 лютого 2026 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді    Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Лущан В.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

06 листопада 2025 року АТ «Акцент-Банк» (далі: позивач) звернулось до ОСОБА_1 (далі: відповідач) із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.08.2024 у розмірі 185 319,11 грн., з яких: 127 867,54 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 56 801,57 грн. – заборгованість по відсотках; 650 грн. – пеня. 
В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилався на укладення 04.08.2024 з відповідачем кредитного договору №б/н, на підставі якого відповідачу наданий кредит у виді встановленого кредитного ліміту, який останнім своєчасно не повернутий, наслідком чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 185 319,11 грн., з яких: 127 867,54 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 56 801,57 грн. – заборгованість по відсотках; 650 грн. – пеня.
До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. До позовної заяви долучене клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач причину неявки не сповістив.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною 3 ст.131ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Підстави передбачені ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, судом, не встановлені. 
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Як вбачається з положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.
Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. 
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:
04.08.2024 відповідач підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Сума кредиту від 1 000 до 200 000 грн. ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку. Клієнт беззастережно погоджується із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку встановлювати, зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що банк повідомляє клієнта шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування. Пільговий період користування лімітом становить 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит нараховується процента ставка 3,4% на місяць. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Строк кредитування – 240 місяців. Штраф за не своєчасне погашення кредиту та/або відсотків. Штраф списується в день списання відсотків. 50 грн. кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму 100 грн. 100 грн. кожен раз ,коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. 50 грн. +5% від суми загальної заборгованості у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушенням строком більше ніж на 30 днів. 
Також, 04.08.2024 відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту. 
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпорядження кредитними коштами на умовах, передбачених заявою, що підтверджено банківською випискою по рахунку.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у розмірі 185 319,11 грн., з яких: 127 867,54 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 56 801,57 грн. – заборгованість по відсотках; 650 грн. – пеня.
Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: 
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. 
Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст.526, ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
За змістом ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 04.08.2024 укладений кредитний договір №б/н, відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 127 867,54 грн., за відсотками у розмірі 56 801,57 грн.
Належні та допустимі докази на спростування наведених вище висновків відповідачем ненадані, як не надані і належні докази на підтвердження відсутності боргу відповідача за вказаним договором перед позивачем.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимогу цій частині. 
Щодо стягнення пені у розмірі 650 грн.
Відповідно до ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.
Приписами ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» №2120-IX від 15.03.2022, серед іншого, внесені зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його п.18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Здійснюючи тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд у постанові від 12.06.2024 у справі №910/10901/23 виснував, що у період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. 
Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18.10.2023 у справі № 706/68/23.
Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати неустойки, а також від відповідальності, передбаченої ст.625 ЦК України. 
Відтак, вимога позивача про стягнення пені у розмірі 650 грн. задоволенню не підлягає. 
За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного.
Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ціна позову становить 185 319,11 грн., з яких задоволено – 184 678,11 грн.
При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог у розмірі 2 413,90 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, 
ухвалив:

ПозовАкціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 127 867 (сто двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 54 коп., заборгованість по відсоткам у розмірі 56 801 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот одна) грн. 57 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 413 (дві тисячі чотириста тринадцять) грн. 90 коп. 
В іншій частині позову, - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», ЄДРПОУ 14360080, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення складений 02.02.2026. 

Суддя Н.В. Єфіменко