Справа № 484/6819/25 
Провадження № 2/484/302/26 

Рішення
іменем України
(заочне)
02.02.2026 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Максютенко О.А
за участю секретаря судових засідань Завірюха В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, в залі суду в м. Первомайську, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
встановив
ТОВ "Коллект центр" через систему "Електронний суд" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року, №2433968 від 03.06.2021 року, та за кредитним договором №3225614 від 26.06.2021 року в загальній сумі 36052,90 грн., судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн.
В обгрунтування позову вказує, що 03.06.2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "МАНІФОЮ" був укладений договір позики №2433968, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та на картковий рахунок відповідача були перераховані суми кредитів у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою процентів (1,99 відсотків), на строк 114 днів з 03.06.2021 року по 27.09.2021 року з урахуванням додаткових угод до договору №1 від 30.06.2021 року (продовжено строк на 14 днів), №2 від 16.07.2021 року (продовжено строк на 30 днів), №3 від 15.08.2021 року (продовжено строк на 14 днів), №4 від 28.08.2021 року (продовжено строк на 30 днів).
Крім того, 26.06.2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" було укладений кредитний договір №3225614, підписаний також електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та на картковий рахунок відповідача були перераховані сума кредиту у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою процентів (1,99 відсотків), на строк 60 днів з 26.06.2021 року по 20.10.2021 року.
Також, 29.06.2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНКАСО ФІНАНС" було укладений договір позики №3510008450-90174, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та на картковий рахунок відповідача були перераховані сума кредиту у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою процентів (1,95 відсотків), на строк 14 днів з 29.06.2021 року по 13.07.2021 року.
29.11.2021 року між ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №21-12/21, відповідно до якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі до боржника за кредитним договором №3225614 від 26.06.2021 року.
21.12.2021 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНКАСО ФІНАНС" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №21-12/21, відповідно до якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року.
29.12.2021 року мміж ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №29/12-2021, відповідно до якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором позики №2433968 від 03.06.2021 року.
10.01.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №10-01/2023, відповідно до якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором позики №2433968 від 03.06.2021 року та за кредитним договором №3225614 від 26.06.2021 року.
10.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №10-03/2023, відповідно до якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитних договорів у відповідача виникла заборгованість по трьом кредитним договорам у загальній сумі 36052,59 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь.
Ухвалою суду від 19.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.
Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.
Представник позивача у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалися за адресою зареєстрованого його місця проживання.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших клопотань від нього до суду не надходило.
Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статтей 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 03.06.2021 року між ТОВ "МАНІФОЮ" та ОСОБА_1 укладено договір позики №2433968, за умовами якого ОСОБА_1 як позичальник отримав грошові кошти в сумі 2000,00 грн., строк користування - 27 днів, термін повернення кредиту 30.06.2021 року (п.п. 2.3.3- 2.3.4 договору). Згідно додаткових угод було продовжено строк користування кредитними коштами та змінено графік нарахування процентів з урахуванням його продовження, а саме: №1 від 30.06.2021 року - до 14.07.2021 (14 днів), №2 від 16.07.2021 року - до 15.08.2021 (30 днів), №3 від 15.08.2021 року - до 29.08.2021 (14 днів), №4 від 28.08.2021 року - до 27.09.2021 (30 днів). 
Пунктом 2.4.4. договору позики №2433968 від 03.06.2021 року визначено, що базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою.
Пунктом 2.5 вказаного договору передбачено, що розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. 
Пунктом 3.1.3 у період прострочення Позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4.
У випадку укладення Додаткової угоди щодо продовження строку позики за цим договором, проценти за користування позикою в період дії такої Додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою (формула розрахунку якої зазначена Додатком №1) на підставі фіксованого базового середньоденного розміру процентів за користування позикою (п. 2.4.3); графік нарахувань визначається відповідною Додатковою угодою.
Крім цього, 26.06.2021 року між ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ОСОБА_1 укладено договір позики №3225614, за умовами якого ОСОБА_1 як позичальник отримав грошові кошти в сумі 6000,00 грн., строк користування - 60 днів, термін повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом: 20.10.2021 року (п.п. 1.3- 1.6 договору).
Пунктом 1.7 Договору позичальник сплачує проценти за кожен день користування кредитом у такому розмірі: п. 1.7.1 - за 1-й день користування кредитом - 1,9900%; п. 1.7.2 - з 2-го по 30-й день користування кредитом - 1,9900%; 1.7.3 - з 16-го по 60-й день користування кредитом - 4,95%.
Пунктом 1.9 вказаного договору передбачено, що у разі відсутності змін щодо строку кредитування встановленого п. 1.5 Договору, розмір процентної ставки, встановленої у п. 1.7. Договору, залишається незмінним. 
Позичальник має право ініціювати продовження строку кредитування або строку виплати кредиту, установлених цим Договором, на підставі звернення до Кредитодавця в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права (п. 1.10 договору). За користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти (плату за користування кредитом), які нараховуються на фактичний залишок виданого кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.14 договору). Строк дії Договору: до повного погашення сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 (одного) календарного року (п. 1.16 договору).
Також, 29.06.2021 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНКАСО ФІНАНС" та ОСОБА_1 укладено договір позики №3510008450-90174, за умовами якого ОСОБА_1 як позичальник отримав грошові кошти в сумі 2000,00 грн., строк користування - 14 днів, термін повернення кредиту 13.07.2021 року (п.п. 2.2- 2.3 договору).
Відповідно до п.п 2.5, 2.6 вказаного договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1 до цього Договору). Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цим Договором, не може бути збільшений без письмової згоди Позичальника. Згідно графіку розрахунків розмір процентної ставки за кожен день користування кредитом складає 1,95%, реальна річна процентна ставка - 702%, сукупна вартість кредиту (2546 грн.)
Судом також встановлено, що 29.11.2021 року між ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №21-12/21, відповідно до якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі до боржника за кредитним договором №3225614 від 26.06.2021 року.
21.12.2021 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНКАСО ФІНАНС" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №21-12/21, відповідно до якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року.
29.12.2021 року мміж ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №29/12-2021, відповідно до якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором позики №2433968 від 03.06.2021 року.
10.01.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №10-01/2023, відповідно до якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором позики №2433968 від 03.06.2021 року та за кредитним договором №3225614 від 26.06.2021 року.
10.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимог №10-03/2023, відповідно до якого останнє отримало право вимоги до боржників, в тому числі до боржника за договором позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року.
За змістом досліджених судом реєстру боржників відносно ОСОБА_1 кредитором ТОВ "Вердикт Капітал" обумовлено передачу вимог зі сплати заборгованості, а саме: за договором позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року на суму 14370,00 грн, з яких: 2000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 12370,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги; за кредитним договором №3225614 від 26.06.2021 року на суму 14337,19 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 6000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 8082,00 грн., інфляційні збитки - 212,29 грн., нараховані 3 % річних - 42,90 грн.; за договором позики №2433968 від 03.06.2021 року на суму 7345,40 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 5345,40 грн., а всього на загальну суму 36052,59 грн.
Вирішуючи питання обгрунтованості заявлених позивачем вимог суд виходить з таких міркувань.
Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Частинами 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Верховний Суд неодноразово наводив висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Положеннями ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Надаючи оцінки поданим стороною позивача розрахункам на підтвердження суми заборгованості суд приходить до висновку про їх часткову невідповідність погодженим сторонами умовам договору, що призвело до помилкового безпідставного збільшення обсягу заявлених вимог.
Як зазначалось вище, положеннями договору позики №2433968 від 03.06.2021 року сторони визнали за можливе наявність пролонгації кредиту за цим Договором, за умови сплатити комісії за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Докази вчинення таких дій Позичальником позивачем надано, що підтверджено укладеними додатковими угодами №1-4 до вказаного договору.
Доказів вчинення таких дій Позичальником за договором договору позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року та за кредитним договором №3225614 від 26.06.2021 року позивачем не надано.
Суд звертає увагу, що для нарахувань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України кредитодавець зобов`язаний заявити про таку вимогу. Однак, таких положень договори позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року та  №3225614 від 26.06.2021 року не містять.
Надані стороною позивача розрахунки свідчать про відсутність нарахувань за приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, окрім договору позики №3225614 від 26.06.2021 року, за яким нараховану відповідачу інфляційні збитки в розмірі 212,29 грн. та 3 % річних в розмірі 42,90 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що сума процентів за договором позики №2433968 від 03.06.2021 року складає 1194,00 грн. (2000 грн. х 1,99% х 30 днів), за договором позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року складає 546,00 грн. (2000 грн. х 1,95% х 14 днів), що відповідає п.п. 2.3-2.4, п.п. 2.2- 2.5 відповідно вказаних договорів. Сума процентів за кредитним договором позики №3225614 від 26.06.2021 року складає 8082 грн. інфляційні збитки - 212,29 грн., нараховані 3 % річних - 42,90 грн. Отже, саме ця сума процентів за користування кредитними коштами за трьома договорами підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення процентів в іншій частині, то суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.
У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам за договором позики №2433968 від 03.06.2021 року після 27.09.2021 року, за договором позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року після 13.07.2021 року, відповідно до умов договорів позики відсутні.
Суд звертає увагу на те, що позивачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк кредитування за договором позики №2433968 від 03.06.2021 року був пролонгований кредитодавцем після 27.09.2021 року, за договором позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року був пролонгований кредитодавцем після 13.07.2021 року, не було надано оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), тому строк кредитування становив до 27.09.2021 року та 13.07.2021 року відповідно.
Отже, продовження нарахування процентів після закінчення строку кредитного договору є неправомірним.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, стягнути з відповідача на користь позивача: - заборгованість за договором позики №2433968 від 03.06.2021 року у розмірі 3194,00 грн, з яких: 2000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1194,00 грн - заборгованість по процентам; - заборгованістьза договором позики №3510008450-90174 від 29.06.2021 року у розмірі 2546,00 грн, з яких: 2000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 546,00 грн - заборгованість по процентам; - заборгованість за кредитним договором позики №3225614 від 26.06.2021 року в розмірі 14337,19 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8082,00 грн - заборгованість по процентам, 212,29 грн. - інфляційні збитки, та 42,90 грн. - 3% річних;

Щодо стягнення судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позовна заява подана ТОВ "Коллект Центр" до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", тому у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору.
При звернені до суду ТОВ "Коллект Центр" було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №0583060019 від 02.12.2025 року.
Позовні вимогиТОВ "КоллектЦентр" судом було задоволено у загальному розмірі 20077,19 грн., що складає 55,69% від заявленого позивачем розміру 36052,59 грн.
Враховуючи факт часткового задоволення судом позовних вимог, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1349,03 грн. (55,69% від 2422,40 грн.). При цьому, позивачу слід відмовити у поверненні сплаченого судового збору у розмірі 1073,37 грн. (2422,40 - 1349,03).

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті133та частин першої - третьої статті137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: копію договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» від 01.11.2023 року, заявка на надання юридичної допомоги №1696 від 01.10.2025 року, витяг з акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17).
Оскільки позивачем надано належні докази, які підтверджують надання послуг позивачу та понесених ним витрат, однак розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та часткове задоволення судом позову на 55,69%, то суд приходить до висновку про зменшення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу до 9000,00 грн. та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5012,10 грн. відповідно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 55,69% від зменшених судом витрат з 13000,00 грн. до 9000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279, 280, 354 ЦПК України
ухвалив
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за кредитними договорами №3510008450-90174 від 29.06.2021 року в розмірі 2546,00 грн., №3225614 від 26.06.2021 року в розмірі 14337,19 грн. та №2433968 від 03.06.2021 року в розмірі 3194,00 грн., а всього заборгованості за трьома договорами на загальну суму 20077 (двадцять тисяч сімдесят сім) гривень 19 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" 5012 (п`ять тисяч дванадцять) гривень 10 копійок витрат на професійну правничу допомогу та 1349 (одна тисяча триста сорок дев`ять) гривню 03 копійки сплаченого судового збору, а всього 6361 (шість тисяч триста шістдесят одну) гривню 13 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Найменування учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач -  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 19.01.2011 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 10.02.2026 року.
Суддя: