ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

04 лютого 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/138/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, 
ВСТАНОВИВ:

22 січня 2026 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відповідач), у якому позивач просить:
визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 19.01.2026 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн 00 коп. на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №79861562 за виконавчим листом № 360/2869/21, виданим 05.12.2025 Луганським окружним адміністративним судом;
стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 61024, Харківська область, місто Харків, вул. Ярослава Мудрого, будинок 26, код за ЄДРПОУ45752470) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.), структурним підрозділом якого є відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі №360/2869/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплачувати з 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №521/20-вих від 28 лютого 2020 року із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.
На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі № 360/2869/21, яке набрало законної сили 22.12.2022, Головним управлінням ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 521/20-вих від 28 лютого 2020 року.
Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 склав 58645,80 грн та нараховано на виплатну відомість лютого 2023 року.
Заборгованість по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2023 у сумі 401583,48 грн облікована в Головному управлінні та включена до реєстру судових рішень.
Заборгованість по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2023 облікована в Головному управлінні та включена до Переліку боргів відповідно до Постанови № 821.
Сума коштів, що нарахована на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі № 360/2869/21, виплачуватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
В 2025 році ОСОБА_1 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень: на додаткову відомість жовтня - 187,35 грн; на додаткову відомість листопада — 187,35 грн; на додаткову відомість листопада — 187,35 грн.
Залишок невиплачених коштів складає 401021,43 грн
В подальшому сума коштів, що нарахована на виконання рішення від 06.12.2021 виплачуватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
22.12.2025 позивачем отримано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.12.2025 про відкриття виконавчого провадження №79861562 за виконавчим листом № 360/2869/21, виданим 05.12.2025 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплачувати з 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №521/20-вих від 28 лютого 2020 року із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.
30.12.2025 Головне управління листом №1200-0302-5/39925 повідомило відповідачу про стан виконання рішення суду від 06.12.2021.
08.01.2026 позивачем отримано постанову від 08.01.2026 про прийняття виконавчого провадження №79861562.
20.01.2026 Головним управлінням отримано постанову відповідача від 19.01.2026 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн 00 коп. у виконавчому провадженні № 79861562.
Відтак позивач переконаний, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється з державного бюджету України, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Зважаючи на вищевикладене, Головне управління вважає, що постанова відповідача про накладення штрафу від 19.01.2026 у ВП №79861562 не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.
Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям головним виконавцем відповідача постанови (рішення) про накладення штрафу, вважаємо, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 19.01.2026 у ВП №79861562 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Ухвалою суду від 27.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.02.2026 на 11 год. 00 хв.
03.02.2026 через підсистему «Електронний суд» від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог з огляду на наступне.
На виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Жданової О.В. перебуває виконавче провадження номер за АСВП: 79861562 з примусового виконання виконавчого листа № 360/2869/21 від 05.12.2025 виданого Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплачувати з 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №521/20-вих від 28 лютого 2020 року із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.
22.12.2025 державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів з моменту отримання постанови. 
22.12.2025 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2023 року № 512/5.
22.12.2025 керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору.
07.01.2026 винесено постанову про передачу виконавчого провадження, на підставі якої дане виконавче провадження передане до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
08.01.2026 керуючись ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області державного виконавця повідомлено про наступне: «Постанова відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.12.2025 про відкриття виконавчого провадження № 79861562 за виконавчим листом № 360/2869/21, виданим 05.12.2025 Луганським окружним адміністративним судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області (далі — Головне управління) розглянуто. Постанову отримано Головним управлінням 22.12.2025 та зареєстровано за вхідним № 1809/14.
На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі № 360/2869/21, яке набрало законної сили 22.12.2022, Головним управлінням ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 521/20-вих від 28 лютого 2020 року.
Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 склав 58645,80 грн та нараховано на виплатну відомість лютого 2023 року.
Згідно із пунктом 7 Порядку № 821 для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.
Заборгованість по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2023 облікована в Головному управлінні та включена до Переліку боргів відповідно до Постанови № 821.
Сума коштів, що нарахована на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі № 360/2869/21, виплачуватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
В 2025 році ОСОБА_1 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень: на додаткову відомість жовтня - 187,35 грн; на додаткову відомість листопада - 187,35 грн.
За невиконання рішення суду у повному обсязі без поважних причин 19.01.2026 на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Порядок виконання рішень немайнового характеру органами державної виконавчої служби регламентується приписами розділу VIII Закону України «Про виконавче провадження».
Так, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Таким чином, державним виконавцем здійснюються заходи примусового виконання рішення згідно норм діючого законодавства, в межах наданої Законом компетенції.
Державним виконавцем вжито дії щодо примусового виконання виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/2869/21 від 05.12.2025, відповідно до вимог чинного законодавства.
На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в заявах по суті справи зазначили про розгляд справи за їх відсутності.
Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).
З огляду на положення статті 205 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі № 360/2869/21 вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (код ЄДРПОУ 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 50% , замість 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №521/20-вих від 28 лютого 2020 року;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплачувати з 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №521/20-вих від 28 лютого 2020 року із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.
Відповідно до даних КП «ДСС» та Єдиного державного реєстру судових рішень рішення від 06.12.2021 у справі № 360/2869/21 набрало законної сили 22.12.2022.
05.12.2025 стягувачу видано виконавчий лист № 360/2869/21 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплачувати з 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №521/20-вих від 28 лютого 2020 року із урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.
22.12.2025 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 79861562 за виконавчим листом № 360/2869/21, виданим Луганським окружним адміністративним судом 05.12.2025.
Головним управління Пенсійного фонду України в Луганській області на виконання рішення суду з 19 лютого 2020 року проведено ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 521/20-вих від 28 лютого 2020 року. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 склав 58645,80 грн, що підтверджено протоколом перерахунку пенсії.
Заборгованість по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2023 у сумі 401583,48 грн облікована в Головному управлінні та включена до реєстру судових рішень.
Листом від 30.12.2025 № 1200-0302-5/39925 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що Згідно із пунктом 7 Порядку № 821 для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку. Заборгованість по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2023 облікована в Головному управлінні та включена до Переліку боргів відповідно до Постанови № 821. Сума коштів, що нарахована на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі № 360/2869/21, виплачуватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. В 2025 році ОСОБА_1 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень: на додаткову відомість жовтня - 187,35 грн; на додаткову відомість листопада - 187,35 грн.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 19.01.2026 за не повне виконання рішення суду у справі № 360/2869/21 на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області накладено штраф у розмірі 5100 грн.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404 VIII "Про виконавче провадження".
Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
За приписами статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Статтею 10 Закону № 1404-VIII передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Частинами першою, другою статті 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Відповідно до частини першої статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Частиною другою статті 75 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічна позиція висловлена Постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.
З матеріалів справи слідує, що на виконання рішення суду № 360/2869/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області проведено з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 521/20-вих від 28 лютого 2020 року.
Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 склав 58645,80 грн. 
Заборгованість по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2023 у сумі 401583,48 грн облікована в Головному управлінні, включена до реєстру судових рішень та включена до Переліку боргів відповідно до Постанови № 821.
Про вжиті заходи щодо виконання судового рішення позивач повідомляв державного виконавця листом від 30.12.2025 № 1200-0302-5/39925.
Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 (далі — Порядок № 821).
Пунктами 5-6 Порядку № 821 визначено:
- виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік;
- видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.
Згідно із пунктом 7 Порядку № 821 для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.
Спір у цій справі стосується виконання рішення суду щодо виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці.
Позивач зазначає, що не може виконати у повному обсязі судове рішення у цій справі на цей час з підстав, що не залежать від нього, а саме: відповідно до Постанови № 821 заборгованість по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 19.02.2020 по 31.01.2023 облікована в управлінні та включена до Переліку боргів. Сума заборгованості виплачуватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Отже невиплата заборгованості зумовлена відсутністю фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється з державного бюджету України.
Аналізуючи наведені вище положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. На час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Поважними, у розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть уважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та, які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 0840/3476/18, від 09.12.2020 у справі № 522/19758/18.
Відповідно до пункту 10 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 (далі - Порядок № 649), виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.
Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 21.12.2022 № 28-2) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення № 28-2), Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.
Пунктом 2 Положення № 28-2 визначено, що Управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.
Відповідно до пункту 8 Положення № 28-2 Управління Фонду під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а дійшов висновку, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
У державного виконавця відсутні підстави для вирішення питання щодо накладення штрафу на боржника за невиконання без поважних причин рішення суду, відповідно до частини другої статті 63 Закону № 1404-VIII.
Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Указані дії є правом виконавця, яке він реалізує в залежності від обставин виконавчого провадження, а не його обов`язком.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.11.2025 № 260/9788/23.
Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми матеріального і процесуального права, суд дійшов таких висновків.
Судом установлено, що боржником – Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області – рішення суду виконано у частині, яка залежала від його волевиявлення та організаційних повноважень, а саме: здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначено розмір заборгованості, включено відповідні суми до реєстру судових рішень та до Переліку боргів, а також вжито заходів, передбачених Порядком № 821, для подальшої виплати заборгованості в межах бюджетних призначень.
Невиплата заборгованості у повному обсязі на момент розгляду справи зумовлена об`єктивними причинами, які не залежать від боржника, а саме відсутністю необхідного фінансового забезпечення з державного бюджету України та спеціальним порядком погашення заборгованості за судовими рішеннями, встановленим постановами Кабінету Міністрів України № 821 та № 649. Такі обставини є поважними причинами у розумінні статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та узгоджуються з усталеною правовою позицією Верховного Суду.
За цих умов суд дійшов висновку, що відсутній встановлений законом склад правопорушення у вигляді невиконання судового рішення без поважних причин, який є необхідною умовою для застосування до боржника заходів юридичної відповідальності у формі накладення штрафу. Накладення штрафу в такій ситуації не сприяє реальному захисту прав стягувача та суперечить принципам розумності, пропорційності й ефективності виконавчого провадження.
При наданні оцінки вжитих позивачем заходів щодо виконання рішення суду не встановлено наявності вини та умислу на навмисне невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2869/21 боржником, а тому оспорювана постанова про накладення штрафу підлягає скасуванню.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності підстав для застосування до ГУПФУ в Луганській області штрафу за невиконання рішення суду.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а постанова державного виконавця про накладення штрафу прийнята з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, структурним підрозділом якого є відповідач.
Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (код ЄДРПОУ 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сіверськодонецьк, Луганської області, 93404) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 45752470; місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, будинок 26, місто Харків, Харківська область, 61024) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 19.01.2026 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн 00 коп. на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №79861562 за виконавчим листом № 360/2869/21, виданим 05.12.2025 Луганським окружним адміністративним судом.
Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 61024, Харківська область, місто Харків, вул. Ярослава Мудрого, будинок 26, код за ЄДРПОУ45752470) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя 	А.Г. Секірська