ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10375/20 Суддя (судді) першої інстанції: Кухар М.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Ганечко О.М.,
Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Вітаміни» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Вітаміни» до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Вітаміни» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення у формі картки відмови у прийнятті митної декларації митному оформленні № UA100100/2020/00021 від 15.04.2020.
Заявлені вимоги обґрунтовано протиправністю рішення у формі картки відмови у прийнятті митної декларації митному оформленні № UA100100/2020/00021 від 15.04.2020.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що cуд першої інстанції проігнорував заяву позивача про зміну підстав позову та ту обставину, що судовим рішенням, яке набрало законної сили у справі №640/18463/19 рішення про визначення коду товару від 09.08.2019 №KT-UA100000-0088-2019 визнано протиправним та скасовано, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що рішення про зміну коду товару №КТ-UА100000-0088-2019 не було скасоване, ні в адміністративному, а ні в судовому порядку, та зважаючи на те, що декларантом як підстави для зменшення розміру митних платежів на суму 257487,2 грн. були заявлені неправдиві відомості щодо коду УКТЗЕД товару, тому митницею стосовно нього було складено протокол про порушення митних правил №0891/10000/20 за статтею 485 МК України та як наслідок винесено спірне рішення.
Згідно пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2020 на митну територію України на адресу АТ «Вітаміни» було ввезено препарат «Табекс(R)», товар задекларовано за митною декларацією №UА100100/2020/573302 в митний режим «митний склад» (ІМ74ДЕ) за кодом УКТЗЕД 210690 (харчові продукти, в іншому місці не зазначені).
14 квітня 2020 року декларантом за митною декларацією №UА100100/2020/573428 вказаний товар з режиму «митний склад» задекларовано в митний режим «імпорт» (ІМ40АА), при цьому товар за кодом УКТЗЕД вже зазначено іншим - 3004500000 (лікарські засоби) (ставка мита 0%).
При цьому, 09.08.2019 стосовно ідентичного препарату «Табекс(R)» цього ж імпортера Київською міською митницею ДФС було винесено рішення №КТ-UА100000-0088-2019 про зміну коду УКТЗЕД товару з 3004500000 (ставка мита 0%) на 2106909200 (ставка мита 3%).
Враховуючи, що рішення про зміну коду товару №КТ-UА100000-0088-2019 не було скасоване, ні в адміністративному, ні в судовому порядку, та зважаючи на те, що декларантом як підстави для зменшення розміру митних платежів на суму 257487,2 грн. були заявлені неправдиві відомості щодо коду УКТЗЕД товару, митницею стосовно нього було складено протокол про порушення митних правил №0891/10000/20 за статтею 485 МК України.
У зв`язку з викладеним митницею було відмовлено в подальшому митному оформленні (випуску) товарів, про що складена картка відмови №UА 100100/2020/00021, обгрунтована тим, що код товару згідно з УКТЗЕД 3004500000 заявлений у митній декларації декларантом ПАТ «Вітаміни», суперечить рішенню про визначення коду товару від 09.08.2019 № КТ-UА100000-0088-2019, за яким встановлено код товару згідно з УКТЗЕД препарату «Табекс(К)» - 2106909200. 
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача про визначення коду товару та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оскільки відповідно до рішення Комітету з ТС Всесвітньої митної організації, прийнятому на 21 сесії у березні 1998 року, реєстрація лікарських засобів національними органами охорони здоров`я не може слугувати критерієм для класифікації товару в товарній групі 30, тому підстави для скасування спірного рішення - відсутні.
Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митним кодексом України від 13.03.2012 №4495-VІ (далі - МК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування.
Відповідно до частини першої статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
За правилами статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
У відповідності до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
У силу вимог частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України закріплено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відтак, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.
У той же час, у частині п`ятій статті 53 Митного кодексу України встановлено заборону вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. 
У свою чергу, відповідно до частини першої статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.
Частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.
Зокрема, відповідно до підпункту «г» пункту 5 частини восьмої статті 257 Митного кодексу України, до декларації декларантом вносяться відомості про код товару згідно з УКТ ЗЕД.
У свою чергу, відповідно до приписів статей 67-69 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України (частина перша статті 67 Митного Кодексу України).
Згідно із частиною другою вказаної статті в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Частиною третьою статті 67 Митного кодексу України встановлено, що для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.
Відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, що є додатком до Закону України «Про Митний тариф України», класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
У відповідності до пункту 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.
Отже, цими правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 22.04.2019 по справі № 826/8970/16 та від 31.05.2019 у справі № П/811/771/16.
За змістом пункту 3 Розділу І «Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №650, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397 (далі - Порядок №650), контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.
Згідно пункту 3 розділу III Порядку №650 рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД. у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.
При цьому, пунктом 4 Розділу ІІІ Порядку №650 встановлено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС.
У силу вимог до пункту 5 Розділу ІІІ Порядку №650 у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД. При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.
Згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом (частина перша статті 337 МК України).
Статтею 361 МК України визначено, що управління ризиками - це робота органів доходів і зборів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю. Цілями застосування системи управління ризиками є: 1) запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи; 2) забезпечення більш ефективного використання наявних у органів доходів і зборів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); 3) забезпечення в межах повноважень органів доходів і зборів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів; 4) прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Аналіз ризику - це систематичне використання органами доходів і зборів наявної у них інформації для визначення обставин та умов виникнення ризиків, їх ідентифікації і оцінки ймовірних наслідків недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. До об`єктів аналізу ризику належать: 1) характеристики товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; 2) характер зовнішньоекономічної операції; 3) характеристика суб`єктів, що беруть участь у зовнішньоекономічній операції (стаття 362 МК України).
Отже, необхідність перевірки документів та відомостей, які подані декларантом під час митного оформлення товарів, а також право на проведення огляду (переогляду) товарів виникає у тому числі за результатами застосування митним органом системи управління ризиками.
Згідно пункту 4.4 «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації до митного оформлення зокрема і у випадку якщо митну декларацію подано із порушенням вимог інших вимог МК України.
Як свідчать матеріали справи, 08.04.2020 на митну територію України на адресу АТ «Вітаміни» було ввезено препарат «Табекс(R)», товар задекларовано за митною декларацією №UА100100/2020/573302 в митний режим «митний склад» (ІМ74ДЕ) за кодом УКТЗЕД 210690 (харчові продукти, в іншому місці не зазначені).
14 квітня 2020 року декларантом за митною декларацією №UА100100/2020/573428 вказаний товар з режиму «митний склад» задекларовано в митний режим «імпорт» (ІМ40АА), при цьому товар за кодом УКТЗЕД вже зазначено іншим - 3004500000 (лікарські засоби) (ставка мита 0%).
При цьому, 09.08.2019 стосовно ідентичного препарату «Табекс(R)» цього ж імпортера Київською міською митницею ДФС було винесено рішення №КТ-UА100000-0088-2019 про зміну коду УКТЗЕД товару з 3004500000 (ставка мита 0%) на 2106909200 (ставка мита 3%).
Главою 11 МК України врегульовано питання ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), її структури та класифікації товарів.
Згідно змісту статті 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Відповідно до приписів статті 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.
Частинами першою та другою статті 69 МК України встановлено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
За частинами третьою-п`ятою статті 69 МК України на вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.
Згідно з частиною сьомою статті 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.
Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (частина восьма статті 69 МК України).
У додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19 жовтня 2022 року № 2697-IX наведені основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД, за якими класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого.
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де подається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови що цей критерій можна застосувати; і
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно доправила 3 (a)або3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.
Отже, враховуючи вимоги товарної номенклатури Митного тарифу України класифікація товару здійснюється наступним чином:
1. Визначається відповідна товарна позиція товарної номенклатури Митного тарифу України (ТН МТУ), в текстовому описі якої описано класифікований товар. При цьому необхідно визначити, чи не існує відповідних приміток до розділу або групи, які регламентують класифікацію таких товарів.
2. Після визначення відповідної товарної позиції визначаються послідовно підпозиція, категорія та підкатегорія, текстовий опис яких відповідає товару.
3. У випадку коли не існує товарної позиції, текстовий опис якої конкретно описує товар, послідовно застосовуються Основні правила інтерпретації (далі ОПІ) класифікації товарів (від другого до четвертого).
4. Застосовуються перші чотири правила виключно послідовно, переходячи від Правила 1 до Правилу 2(а), від Правила 2(а) до Правила 2(б) і так далі.
Не можна застосовувати Правило 3(а), не застосувавши послідовно Правила 1, 2(а), 2(б).
Лише у випадку неможливості застосування попереднього правила при класифікації товару допускається застосування наступного.
Шосте правило може бути застосовано при необхідності визначення угруповання в рамках визначеної товарної позиції.
Із наведених положень слідує, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант; орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією; орган доходів і зборів може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.
З матеріалів справи вбачається, що товари, заявлені в митній декларації як «Ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі, препарат «Табекс(R)».
Так, згідно примітки 1 (b) до групи 30 УКТ ЗЕД до неї не включаються такі препарати, як таблетки, жувальна гумка чи пластирі (трансдермальні системи), призначені для допомоги курцям кинути курити, а розглядаються в товарних позиціях 2106 або 3824.
Засіб «Табекс(R)» представлений у формі таблеток, за своїм складом відноситься до препаратів рослинного походження,- діюча речовина - цитизин 1,5 мг, допоміжні речовини - лактози моногідрат, целюлоза мікрокристалічна, магнію стеарат, тальк, опадрай II коричневий; показання для застосування - «при хронічному нікотинізмі для відвикання від паління».
Активна речовина препарату цитизин (Cytisinum) - алкалоїд, що міститься у насінні рослин рокитник російський (Cytisus ruthenicus) та термопсис ланцетолістний (Thermopsis lanceolata). Цей алкалоїд за механізмом дії на організм наближений до нікотину (алкалоїд рослинного походження), але з меншою токсичною дією. Прийом препарату призводить до поступового зменшення та зникненню нікотинової залежності.
Препарат «Табекс(R)» зареєстрований МОЗ України як лікарський засіб (реєстраційне посвідчення від 19.08.2014 № UA/13201/01/01), включений до Державного реєстру лікарських засобів України.
У свою чергу, розділом VІ Закону України «Про Митний тариф України» № 584-VII від 19.09.2013 (далі - Закон № 584-VII), передбачено, що товарна позиція 3004 включає лікарські засоби, виготовлені на основі рослинної сировини, та препарати, виготовлені на основі таких активних речовин, як вітаміни, мінеральні речовини, незамінні амінокислоти або жирні кислоти, в упаковках для роздрібної торгівлі. Ці препарати класифікують у товарній позиції 3004, якщо вони мають на етикетці, упаковці або в інструкції для користувачів відповідні вказівки: (a) специфічні недуги, хвороби або їх ознаки, для лікування яких цей продукт повинен використовуватися; (b) концентрація активної речовини або речовин; (c) дозування; та (d) спосіб застосування.
Ця товарна позиція включає гомеопатичні лікарські препарати, якщо виконуються умови, зазначені в пунктах (a), (c) і (d).
Якщо препарати виготовлені на основі вітамінів, мінеральних речовин, компонентів амінокислот або жирних кислот, рівень вмісту однієї з цих речовин у рекомендованій середньодобовій нормі вживання, яка зазначена в інструкції для користувачів, повинна бути значно більшою, ніж рекомендована середньодобова норма вживання з метою збереження загального стану здоров`я або доброго самопочуття.
Слід зазначити, що за кодом 3004500000 визначається: Лiкарськi засоби (ліки) (за винятком товарів, включених до товарних позицiй 3002, 3005 або 3006), що складаються із змiшаних або незмiшаних продуктiв для терапевтичного або профiлактичного застосування, у дозованому вигляді (включаючи лікарські засоби у вигляді трансдермальних систем) або розфасовані для роздрібної торгівлі: - iншi лiкарськi засоби, що мiстять вiтамiни або iншi сполуки товарної позицiї 2936.
За товарною позицією 2106 класифікується харчовi продукти, в іншому місці не зазначені. За кодом 2106909200 визначається: … без вмiсту молочних жирiв, цукрози, iзоглюкози, глюкози, крохмалю або з вмiстом менш як 1,5 мас. % молочних жирiв, менш як 5 мас. % цукрози чи iзоглюкози, менш як 5 мас. % глюкози або крохмалю.
З метою забезпечення виконання Закону України № 584-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», голова Державної Фіскальної служби України наказом № 401 від 09.06.2015 затвердив Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно даних Пояснень до товарної позиції 3004 включаються лiкарськi засоби (ліки) (за винятком товарів, включених до товарних позицiй 3002, 3005 або 3006), що складаються із змiшаних або незмiшаних продуктiв для терапевтичного або профiлактичного застосування, у дозованому вигляді (включаючи лікарські засоби у вигляді трансдермальних систем) або розфасовані для роздрібної торгівлі.
Тоді як до позиції 2106 включаються харчовi продукти, в іншому місці не зазначені. До цієї товарної позиції (2106) не включаються: продукти, з вмістом настою у кількості, що складає терапевтичну чи профілактичну дозу активного інгредієнта, властивого для конкретного продукту (товарна позиція 3003 або 3004).
Виходячи із зовнішнього виду та якісних характеристик задекларованого позивачем товару, колегія суддів приходить до висновку, що митницею помилково був визначений код товару, так як, фактично, позивачем завезений на митну територію товар з вмістом настою у кількості, що складає терапевтичну чи профілактичну дозу активного інгредієнта, властивого для конкретного продукту.
Отже, враховуючи визначальні характеристики препарату «Табекс(R)», його фармакологічні та лікувальні властивості, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо належності спірного товару до коду 3004500000 УКТ ЗЕД є правильним. 
Аналогічну позицію у подібних правовідносинах щодо класифікації препарату «Табекс(R)» висловив Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року по справі №826/7807/16.
У свою чергу, посилання суду першої інстанції на примітку 1 (б) до групи 30 УКТ ЗЕД є помилковим, з урахуванням того, що відповідно до наведеної примітки, ця група не включає препарати, такі як таблетки, жувальна гумка або пластирі (трансдермальні системи), призначені для допомоги курцям кинути курити (товарна позиція 2106 або 3824).
Тобто, йдеться про препарати, які допомагають людям кинути виключно курити. При цьому, під курінням у даному випадку слід розуміти процес вдихання й видихання диму якої-небудь речовини. Ототожнення тютюнової залежності із курінням є помилковим, оскільки, останнє є виключно способом, за допомогою якого певні речовини, у тому числі і нікотин, можуть потрапляти до організму.
Відповідно до рішення Комітету з ЕС Всесвітньої митної організації, прийнятому на 21 сесії у березні 1998 року, реєстрація лікарських засобів національними органами охорони здоров`я не може слугувати критерієм для класифікації товару в товарній групі 30. Класифікація лікарських засобів у групі 30 здійснюється виключно згідно з примітками до групи 30 та з урахуванням пояснень до товарних позицій 3003 та 3004.
Тож, слід врахувати, що у примітці 1 (б) до групи 30 УКТ ЗЕД - йдеться про препарати, які допомагають позбавитись не тютюнової залежності, а лише відмовитись від куріння як процесу, за яким нікотин може потрапити до організму. До таких препаратів може бути віднесено, зокрема спеціальні пластирі, гумки зі вмістом нікотину, тощо, на чому і акцентував увагу позивач у відзиві на позовну заяву.
Водночас, спірний товар, як зазначалося, призначений для зменшення і зникнення нікотинової залежності, а не відвикання від куріння як процесу. Посилання в інструкції до спірного препарату щодо «відвикання від паління» не розповсюджує на нього дію вказаної примітки, оскільки у даному випадку йдеться комплексно про нікотинову залежність, яка пов`язана також із курінням тютюнових виробів як способу потрапляння нікотину до організму.
У свою чергу колегія суддів приймає до уваги посилання скаржника на необхідність врахування судових рішень, винесених під час розгляду справи №640/18463/19.
Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Вітаміни» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 09.08.2019 № KT-UA100000-0088-2019 та картку відмови № UA100050/2019/00062.
Приймаючи вказане рішення, суди виходили з того, що враховуючи визначальні характеристики препарату «Табекс(R)», його фармакологічні та лікувальні властивості, висновок щодо належності спірного товару до коду 3004500000 УКТ ЗЕД є правильним.
За правилами частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, рішення про зміну коду товару №КТ-UА100000-0088-2019, на яке послався митний орган у спірному рішенні як на підставу його винесення, було скасовано в судовому порядку, що спростовує відповідні доводи відповідача у цій частині.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховано, що заява позивача від 26.02.2025 про зміну підстав позову не була розглянута під час судового розгляду.
Відтак, колегія суддів приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Вітаміни» - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Акціонерного товариства «Вітаміни» до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення у формі картки відмови у прийнятті митної декларації митному оформленні № UA100100/2020/00021 від 15.04.2020.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко