Справа № 752/31224/25 
Провадження №: 3/752/861/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2026 року          м.Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого слюсарем ДП «Завод Генератор», РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 284182 від 07 грудня 2025 року, ОСОБА_1 07 грудня 2025 року о 00 год. 40 хв. за адресою: м. Київ по пр. Голосіївський, 68, керував транспортним засобом «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 та здійснював перевезення пасажирів на комерційній основі (в режимі таксі) без державної реєстрації як суб`єкта господарювання на даний вид діяльності, чим порушив вимоги п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Закон України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що, передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив. Вказав, що він не здійснює господарську діяльність. Надавав дівчатам разову послугу перевезення, при цьому оплату за перевезення не отримав. 
Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановленого законом порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 284182 від 07.12.2025; письмові пояснення свідків про виклик водія для надання послуги перевезення; відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а також пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного. 
Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 164 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Разом із тим, посадовою особою, яка склала протокол, не надано достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме у порушенні встановленого законом порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.
Так, господарською діяльністю є діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. 
Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. 
Підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
До загальних ознак господарської діяльності відноситься не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності. 
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Особою, яка склала протокол, не надано доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного правопорушення, а саме безпосередньо самостійно, систематично, на власний ризик здійснює діяльність з перевезення пасажирів без отримання дозвільних документів.
Сам по собі факт разового його виїзду на виклик для надання послуги перевезення не свідчить поза розумним сумнівом про те, що він здійснює відповідну діяльність систематично. 
За таких обставин, керуючись приписами ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ст. 164, ст. 221, 247, 251, ст. 283-285, ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя          Ю.Ф. Токман