ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1685/23  Номер провадження 22-ц/814/1140/26	Головуючий у 1-й інстанції Ситник О.В.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді - доповідача Дорош А. І.
Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.
при секретарі: Коротун І. В. 
учасники справи:
представник позивача – адвокат Бибик В.А. 

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Говорової Світлани Леонідівни 

на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2025 року, постановлену суддею Ситник О. В., повний текст ухвали складений – 24 жовтня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Зіньківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

27.10.2023 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Зіньківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, в якому просила суд визнати недійсним заповіт від 24.01.2018 від імені заповідача ОСОБА_4 , посвідчений секретарем Пишненківської сільської ради Олефір К.І. та зареєстрований в книзі №01 (т.1 а.с. 3-9).

14.10.2025 до Зіньківського районного суду Полтавської області представником ОСОБА_2 - адвокатом Бибиком В.А. подано клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи (т.2 а.с. 199). 

В обґрунтування клопотання про призначення експертизи зазначено, що в обґрунтування позову позивач зазначає, що спадкодавець ОСОБА_4 не посвідчувала шляхом проставляння підпису в заповіті від 24.01.2018, посвідченого секретарем Пишненківської сільської ради Олефір К.І. (т.2 а.с. 199).

23.10.2025 до Зіньківського районного суду Полтавської області представником ОСОБА_1 - адвокатом Говоровою С.Л. подано заперечення на клопотання про призначення експертизи (т.2 а.с. 213-214).

24.10.2025 у судовому засіданні представником ОСОБА_2 - адвокатом Бибиком В.А. підтримано клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи.

24.10.2025 у судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Говорова С.Л. заперечувала проти клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2025 року клопотання адвоката Бибика Володимира Анатолійовича про призначення експертизи – задоволено.
Призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Зіньківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: 1) ОСОБА_4 чи іншою особою виконаний підпис у заповіті від 24.01.2018, посвідченого секретарем Пишненківської сільської ради Олефір Катериною Іванівною в розділі «Підпис» на титульній сторінці заповіту?
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ вул. Сім`ї Бродських,6).
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст.ст.384,385 КК України та зобов`язано провести експертизу в строк, встановлений п.1.13. Наказу Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз».
Доведено до відома експерта положення ст.102 ЦПК України щодо вимог, які ставляться до висновку експерта.
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_5 роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.
Для проведення експертизи надати експертній установі матеріали цивільної справи №530/1685/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Зіньківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним у 2 томах та оригінал заповіту від 24.01.2018 від імені заповідача ОСОБА_4 , посвідченого секретарем Пишненківської сільської ради Олефір Катериною Іванівною, та оригінал пенсійної справи №13977 ОСОБА_4 , в якій (а.с. 6,8,40,54,58) містять її підпис, також договір №4 від 09.09.2011, дві додаткові угоди від 21.06.2017 та акт прийому передачі (які надані стороною позивача 14.10.2025 та як стверджує сторона позивача містять підпис ОСОБА_4 ) - направити до експертної установи до Київського науково-дослідному інституту судових експертиз» (м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6)
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (т.2 а.с. 220-222).

Ухвала суду мотивована тим, що зі стислих пояснень сторони позивача при заявленні клопотання про призначення експертизи та про доцільність її призначення, адвокат Бибик В.А. зазначив, що первинний заповіт у часі на користь ОСОБА_6 , особисто ОСОБА_4 не підписувався, оскільки вважали, що ОСОБА_4 неписемна, а заповіт наступний у часі, який складений на користь відповідача, підписаний особисто ОСОБА_4 , ці факти і посіяли сумнів, оскільки з`ясувалося, що дійсно ОСОБА_4 підписувала ряд інших документів за життя, які і були зібрані стороною позивача як зразки, оскільки самої ОСОБА_4 вже немає в живих, тому і прохають призначити почеркознавчу експертизу для вирішення даного спору. Суд першої інстанції дійшов до переконання, що ці обставини мають значення для справи і потребують спеціальних знань, питання, які виносяться для дослідження експерту, мають істотне значення для об`єктивного вирішення справи, оскільки прямо стосуються предмету доказування у даній справі, а усі сумніви і протиріччя, на які посилаються сторони, повинні бути усунуті у встановлений законом спосіб, з урахуванням думки сторін щодо призначення даної експертизи, з метою забезпечення процесуальних прав сторін у справі, враховуючи, що одним з принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, суд першої інстанції не має права позбавляти сторону по справі можливості таким чином довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім цього, суд першої інстанції взяв до уваги те, що позивачем додано до матеріалів справи додаткові документи, які можуть мати істотне значення для проведення експертизи, а також вік позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка є пенсіонеркою. Щодо заперечень сторони відповідача про призначення повторної судово почеркознавчої експертизи, то суд першої інстанції зауважив те, що заперечення є необґрунтованими, експертиза не була проведена, на даний час у матеріалах справи маються додаткові документи з підписом ОСОБА_4 , як стверджує сторона позивача, які є об`єктом дослідження та можуть мати значення для проведення експертизи. Зважаючи на те, що перелік питань потребує повно та всебічно встановити обставини, які мають значення для справи, суд першої інстанції, з урахуванням наведеного, та з метою вжиття усіх необхідних заходів для виконання завдання цивільного судочинства, визначеного у статті 2 ЦПК України, вважав за можливе та доцільне знову призначити у справі судово-почеркознавчу експертизу. Оскільки на даний час у справі триває підготовче провадження, яке не закрито, той факт, що сам розгляд справи є досить тривалим, то суд першої інстанції зазначив, що відкладення судових засідань були з поважних причин, докази по справі ще не досліджені, а тому призначення експертизи є доцільним.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Говорова С.Л., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 29.11.2024 у даній справі за клопотанням адвоката Бибика В.А., який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , була призначена судова почеркознавча експертиза. Клопотання про призначення експертизи було заявлено позивачем 27.10.2023 при подачі позовної заяви, в якому позивач просила покласти витрати за проведення експертизи на неї. 04.07.2025 від експертної установи в Зіньківській районний суд був направлений лист про залишення без виконання експертизи та повернення матеріалів цивільної справи у зв`язку з неотримання оплати від ОСОБА_2 за проведення експертного дослідження. 14.10.2025 представник позивача адвокат Бибик В.А. заявив повторне клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та наданням документів для проведення експертизи. Суд першої інстанції вважав, що підставами для задоволення повторного клопотання позивача про призначення почеркознавчої експертизи є ті обставини, що у справі триває підготовче провадження, яке не закрито, що відкладення судових засідань були з поважних причин, докази у справі ще не досліджені, а тому призначення експертизи є доцільним. У даному випадку судом першої інстанції вже було вирішено питання про призначення почеркознавчої експертизи, експертиза не була виконана, так як позивач її не оплатила, ніяких нових обставин або підстав у клопотанні про призначення експертизи позивачем не заявлено. Позивач мав вживати дії щодо забезпечення своєчасної сплати вартості проведення експертизи, що ним не було зроблено. Позивач не надала доказів поважності причин несплати експертизи, не повідомила суд про неможливість оплати експертизи. Після повернення матеріалів цивільної справи з експертної установи 04.07.2025, позивач тільки через 4 місяці звернулася з клопотанням про призначення експертизи. Дії позивача направлені на навмисне затягування розгляду справи. Вважають, що поведінка позивача протирічить принципу добросовісності, тому що непроведення експертизи стало наслідком недобросовісної поведінки самої сторони, а не об`єктивних причин. Суд першої інстанції в ухвалі зазначив про направлення для проведення експертизи документів, які були надані позивачем 14.10.2025. Дані документи викликають сумніви в їх достовірності, так як у своїх письмових поясненнях від 29.10.2024 ОСОБА_2 стверджувала, що в неї відсутні будь-які докази та документи. Крім того, 14.01.2025 до суду першої інстанції надійшло клопотання від експертної установи про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, а саме оригіналів документів з вільним зразками та підпису ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_2 документів не надала, а її представник адвокат Бибик В.А. 29.01.2025 звернувся з клопотанням про витребування доказів з метою проведення експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Бибик В.А. просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судове засідання апеляційного суду 28.01.2026 не з`явилися інші учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 08.12.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України та засобами поштового зв`язку (т.3 а.с. 20-24), які були доставлені до електронних кабінетів та засобами поштового зв`язку. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 05.12.2025 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 28.01.2026 о 10-40 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. 28.01.2026 до апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Говорової С.Л. про відкладення справи розглядом з підстав того, що вона не може прибути у судове засідання, т.я. хворіє. Колегія суддів, оцінюючи поважність неявки адвоката Говорової С.Л., приходить до висновку про те, що вказана нею підстава не підтверджена належними та допустимими доказами про хворобу, до клопотання не додана медична довідка чи лікарняний, також у клопотанні не вказано, що докази щодо хвороби будуть надані нею пізніше, тому колегія суддів визнала, що клопотання про відкладення справи розглядом не підлягає задоволенню Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з ч.ч.1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 76 ЦПК України визначено, що одним з доказів, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, є висновки експертів.

За змістом ч.2 ст. 78 Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: 8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Порядок призначення судової експертизи, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема суду.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За змістом ч.1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характері ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Призначення експертизи є частиною дослідження обставин у справі та, у сукупності з іншими обставинами, дозволить суду максимально повно з`ясувати обставини по справі, сприятиме встановленню істини.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

У ч.ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України встановлено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно ст. 7-1 Закону України «Про експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

У постанові від 14.04.2021 у справі №759/3547/17 Верховний Суд вказав, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно з п.3 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно дост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з урахуванням наступного.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами; призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №905/902/20 (п.6.27), постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №904/3242/18 (п.23), від 07.06.2022 у справі №922/605/15 (п.40.4), від 05.07.2022 у справі №904/3866/21 тощо).

Необхідність призначення судової експертизи в цивільному процесі обумовлена, насамперед, необхідністю з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.

Суд вказує на те, що одним із принципів призначення судової експертизи є принцип доцільності.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно матеріалів справи, предметом спору є визнання недійсним заповіту від 24.01.2018 від імені заповідача ОСОБА_4 , посвідченого секретарем Пишненківської сільської ради Олефір К.І. та зареєстрованого в книзі №01.

По справі вбачається, що первинний заповіт у часі на користь ОСОБА_6 особисто ОСОБА_4 не підписувався, оскільки вважали, що ОСОБА_4 неписемна, а заповіт наступний у часі, який складений на користь відповідача, підписаний особисто ОСОБА_4 , ці факти і посіяли сумнів, оскільки з`ясувалося, що дійсно ОСОБА_4 підписувала ряд інших документів за життя, які і були зібрані стороною позивача як зразки, оскільки самої ОСОБА_4 вже немає в живих.
Колегія суддів вважає, що зважаючи на предмет спору, обставини, які підлягають доказуванню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для правильного і об`єктивного вирішення спору між сторонами, потребуються спеціальні знання, що реалізується шляхом призначення судової експертизи, та висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. 

Призначення експертизи не порушує прав учасників справи, а є лише способом доведення учасником справи своїх вимог. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

За таких обставин, враховуючи правове регулювання підстав для призначення експертизи та наведені заявником підстави для призначення експертизи, враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення для справи, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання та призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач та її представник зловживають процесуальними правами, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки, виходячи із балансу інтересів учасників справи, відмова у проведенні експертизи буде порушенням рівності сторін щодо можливості надавати докази в умовах, що не є суттєво гіршими від умов іншої сторони спору. Крім цього, при проведенні експертизи експерт може просити надати додаткові вихідні дані, докази тощо, необхідні для проведення експертизи з метою дотримання вимог чинного законодавства.

Відповідно до принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства обов`язок доказування та подання доказів покладено на кожну сторону. При цьому відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №910/14452/20 сформовано висновок щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування; відзначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції уже призначалася експертиза та справу було повернуто без виконання у зв`язку з її неоплатою, то ці доводи суперечать принципам змагальності та рівності сторін та є безпідставними, оскільки висновок про достатність доказів для встановлення обставин, що входять в предмет доказування, здійснюється судом під час ухвалення рішення по суті справи, а не під час вирішення клопотання про призначення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України в исновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. 

З врахуванням викладеного, оскільки судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи для встановлення обставин, якими обґрунтовані пред`явлені позовні вимоги.

Отже, ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права та підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 – 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Говорової Світлани Леонідівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 січня 2026 року. 

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов