ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/9808/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з позовом про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі – Постанова №168), за період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії; зобов`язання здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, за період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, з врахуванням проведених виплат за цей період.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 у період з 08 липня 2021 року до 30 вересня 2023 року та він брав безпосередню участь у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, зокрема, у період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року. Позивач вважає, що за вказаний період йому не була нарахована і виплачена у повному обсязі додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів. Представник позивача у липні 2025 року звернувся до Військової частини НОМЕР_2 для проведення ОСОБА_1 перерахунку додаткової винагороди за період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року у розмірі до 100000,00 грн, однак дій про які йшлося у заяві відповідач не вчинив, про причини не проінформував.
Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною та з метою захисту порушених прав просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив позовні вимоги та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.28-33). В обґрунтування цієї позиції вказав, що відповідно до Постанови №168 та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року №745/32197; далі - Порядок №260), умовою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн є наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах, а також виконання відповідного бойового наказу (розпорядження). Відсутність документального підтвердження участі військовослужбовця у бойових діях або заходах або відмова військовослужбовця від виконання бойових наказів (розпоряджень), є підставою для невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. При цьому виплата додаткової винагороди, передбаченої Постанови №168, здійснюється на підставі наказу командира частини.
Відповідач повідомив, що ОСОБА_1 у спірний період додаткова винагорода нараховувалась на загальних підставах для військовослужбовців, які перебувають в районі виконання бойових завдань, оскільки позивач хоча і перебував в районі виконання бойових завдань у період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року, проте не залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
З урахуванням наведеного відповідач вважає, що в його діях відсутні порушення щодо нарахування та виплати додаткової винагороди під час дії воєнного стану ОСОБА_1 .
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
Сторони не зверталися із письмовими клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
Позивач ОСОБА_1 у спірний період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с.9) та карткою особового рахунку військовослужбовця за 2023 рік (а.с.18).
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 09 листопада 2023 року №3942 ОСОБА_1 дійсно у періоди з 25 лютого 2022 року по 04 квітня 2022 року, з 05 травня 2022 року по 02 квітня 2023 року, з 05 квітня 2023 року по 02 червня 2023 року, з 02 червня 2023 року по 30 вересня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в районах населених пунктів Липівка, Королівка Київської області, Квітневе, Первомайське Миколаївської області, Темирівка, Успенівка Запорізької області, Веселе, Соледар Донецької області, Перемога, Петропавлівка, Дворічна, Масютівка, Лиман Перший, Першотравневе Харківської області (а.с.11).
Відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця за 2023 рік ОСОБА_1 було виплачено додаткову винагороду у травні 2023 року у сумі 28000,00 грн, у червні 2023 року у сумі 2000,00 грн, у липні-жовтні 2023 року у сумі 30000,00 грн щомісячно (а.с.18).
Спір у цій справі виник у зв`язку із ненарахуванням та невиплатою ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі - Закон №2011-ХІІ).
Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із пунктом 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За приписами пункту 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” (затверджено Законом від 24 лютого 2022 року №2102-IX) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжено та він діє до цього часу.
На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №69 “Про загальну мобілізацію” Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №168, якою передбачив на період дії воєнного стану виплату військовослужбовцям за видами військових формувань (зокрема, Збройних Сил) додаткової винагороди та встановив загальні умови щодо її виплати (в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).
До Постанови №168 неодноразово вносилися зміни.
З огляду на те, що конкретизація умов, визначених у пункті 1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, Кабінет Міністрів України постановою від 07 липня 2022 року №793, доповнив Постанову №168, пунктом 2-1 якої установив, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Також Законом України від 28 червня 2023 року №3161-IX “Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану” (далі – Закон №3161-IX) Закон №2011-ХІІ доповнено статтею 9-2 “Додаткова винагорода військовослужбовцям під час дії воєнного стану”, за приписами якої під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом другим пункту 2 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №3161-IX, який набрав чинності 30 червня 2023 року, установлено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року №2102-IX: військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, а також здійснюють бойові (спеціальні) завдання, у період здійснення зазначених заходів (завдань) щомісячно виплачується додаткова винагорода від 30000 до 100000 гривень на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з прийняттям цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року №836 (далі - Постанова №836) у Постанову №168 внесено зміни (набрала чинності 11 серпня 2023 року, застосовується з 01 червня 2023 року).
Цією постановою пункт 1 Постанови №168 викладено в новій редакції, а положення про виплату військовослужбовцям додаткової грошової винагороди, які раніше містилися у пункті 1 Постанови №168, перенесено у новий пункт 1-1.
Пунктом 1-1 Постанови №168 (зі змінами, які застосовуються з 01 червня 2023 року) установлено, що військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони; військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (пункт 1-2 Постанови №168).
Відповідно до пункту 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року №745/32197; далі - Порядок №260, зі змінами, чинними на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з абзацами п`ятнадцятим, шістнадцятим пункту 2 розділу I Порядку №260 до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать, зокрема, додаткова винагорода на період дії воєнного стану.
Як установлено пунктом 9 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану у Порядку №260 врегульовані розділом XXXIV.
Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV цього Порядку (зі змінами) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах). Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України (пункт 3 розділу XXXIV Порядку №260).
У статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ “Про оборону України” наведено визначення термінів: бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних сил України, інших складових сил оборони, для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Як обумовлено пунктом 4 розділу XXXIV Порядку №260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
З аналізу наведених норм (Постанови №168 на Порядку №260) можна виснувати, що виплата додаткової винагороди здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця). Військовослужбовцям Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір додаткової винагороди збільшується до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Ключовою умовою для здійснення виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100000,00 грн є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають “безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів” та підтвердження цих обставин відповідними документами (їх перелік визначений у пункті 4 розділу XXXIV Порядку №260).
Відповідно до пункту 5 розділу XXXIV Порядку №260 одним днем участі у бойових діях або заходах вважається період (з 00 годин до 24 години календарної доби), протягом якого військовослужбовець залучався до участі в бойових діях або заходах, незалежно від кількості та тривалості таких залучень за добу. У разі, коли військовослужбовець залучається до участі в бойових діях або заходах, які розпочато до 24 години однієї доби і закінчено після 00 годин наступної доби, до розрахунку включається зазначений період як два дні участі у бойових діях або заходах.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункти 9, 10 розділу XXXIV Порядку №260).
На виконання ухвали суду від 08 вересня 2025 року відповідач надав суду витяги з наказів про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови №168.
Так згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 02 червня 2023 року №932 “Про виплату додаткової винагороди за травень 2023 року” особовому складу Військової частини НОМЕР_2 належить виплатити додаткову винагороду пропорційно дням безпосередньої участі за період з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року, які зазначені у додатку 1 до наказу, крім військовослужбовців, які зазначені у пунктах 2-6 наказу (а.с.36-37). У витягу з додатку 1 до наказу зазначено про виплату ОСОБА_1 за період з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн (а.с.38).
Із змісту наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 02 липня 2023 року №1132 “Про виплату додаткової винагороди за червень 2023 року” слідує, що особовому складу Військової частини НОМЕР_2 належить виплатити додаткову винагороду пропорційно дням безпосередньої участі за період з 01 червня 2023 року по 30 червня 2023 року, які зазначені в додатку 1 до цього наказу, крім військовослужбовців, які зазначені у пунктах 2-25 наказу (а.с.39-42). До списку військовослужбовців, яким за період з 01 червня 2023 року по 30 червня 2023 року належить виплатити додаткову винагороду з розрахунку 30000,00 грн, включено ОСОБА_1 (а.с.43).
У наказі командира Військової частини НОМЕР_2 від 02 серпня 2023 року №1295 “Про виплату додаткової винагороди за липень 2023 року” установлено виплатити особовому складу Військової частини НОМЕР_2 додаткову винагороду пропорційно дням безпосередньої участі за період з 01 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, які зазначені в додатку 1 до цього наказу (а.с.44-47). Із додатку 1 до цього наказу слідує, що ОСОБА_1 за період з 01 липня 2023 року по 31 липня 2023 року належить виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн (а.с.48). 
Також згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 04 вересня 2023 року №1444 “Про виплату додаткової винагороди за серпень 2023 року” особовому складу Військової частини НОМЕР_2 належить виплатити додаткову винагороду пропорційно дням безпосередньої участі за період з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року, які зазначені у додатку 1, за змістом якого ОСОБА_1 додаткова винагорода підлягає виплаті у розмірі 30000,00 грн (а.с.49-54)
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 02 жовтня 2023 року №1547 “Про виплату додаткової винагороди за вересень 2023 року” та Додатку №1 до цього наказу штаб-сержанту ОСОБА_1 належить виплатити за період з 01 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн (а.с.55-60). 
Не є спірною та обставина, що за вказані періоди позивачу була виплачена додаткова винагорода в розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, однак позивач наполягає на тому, що має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100000,00 грн розмірі за періоди, які зазначені у довідці відповідача від 09 листопада 2023 року №3942 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Судом встановлено, що вказана довідка видана відповідно до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 року №887.
Відповідно до пункту 1 вищевказаного Порядку №413 цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та категорії таких осіб.
З огляду на викладене довідка від 09 листопада 2023 року №3942, видана на ім`я штаб-сержанта ОСОБА_1 – командира гранатомета протитанкового взводу, є підставою для надання статусу учасника бойових дій.
У свою чергу, така довідка містить посилання на документи, які є підтвердженням безпосередньої участі особи у бойових діях і заходах, місця їх проведення: витяги із журналу бойових дій військової частини №39/9/434, №40/9/434, №41/9/434, №44/9/434, №45/9/434, №46/9/434, №47/9/434, №48/9/434, №49/9/434, №50/9/434, №53/9/434, №56/9/434, №70/9/434, №88/9/434, №120/9/434, №128/9/434, №154/9/434, №39/9/434, №169/9/434, №185/9/434, №197/9/434, №235/9/434.
Суд в ухвалі від 08 вересня 2025 року про відкриття провадження у справі витребовував у відповідача витяги з журналу бойових дій щодо участі ОСОБА_1 у бойових діях, рапорти командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року.
Відповідач витребуваних документів не надав, а у відзиві на позовну заяву стверджує, що ОСОБА_1 рапортів чи заяв про виплату йому додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період, який оспорюється, не подавав ні під час проходження військової служби, ні після переведення до іншого місяця служби.
Необхідно зазначити, що питання правильності виплати додаткової винагороди позивач намагався вирішувати через свого представника, про що наявні заяви про надання інформації від 27 травня 2025 року, від 29 червня 2025 року та про нарахування і виплату додаткової винагороди від 09 липня 2025 року (а.с.12-16). Натомість у справі відсутні докази, що порушене у заяві від 09 липня 2025 року питання розглядалося відповідачем. Дивним є позиція відповідача з приводу того, що позивач під час служби не звертався про виплату йому збільшеної додаткової винагороди. Очевидним є те, що перебуваючи у районі ведення бойових дій позивач мав інші завдання, пов`язані з обов`язками військової служби в умовах воєнного стану, тоді як документальне оформлення виконання таких завдань, нарахування та виплата додаткової винагороди є обов`язком військової частини.
За відсутності інших первинних документів, які відповідач не надав ні на вимогу суду, ні на звернення представника позивача, суд виходить зі змісту довідки від 09 листопада 2023 року №3942, виданої безпосередньо за підписом т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_2 ; достовірність персональних даних у довідці засвідчена підписом начальника стройової частини.
Довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку №413 видається, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Отже, довідка Військової частини НОМЕР_2 від 09 листопада 2023 року №3942 є належним доказом безпосередньої участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Райони бойових дій визначено наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 червня 2023 року №67, від 01 липня 2023 року №183, від 01 серпня 2023 року №210, від 01 вересня 2023 року №247, від 01 жовтня 2023 року №273. 
Цими наказами визначено районами ведення воєнних (бойових) дій у Харківській області: Куп`янський напрямок: Дворічанська селищна територіальна громада, Петропавлівська сільська територіальна громада, Кіндрашівська сільська територіальна громада, Курилівська сільська територіальна громада.
Дослідивши зміст додатків 1 до витягів з наказів командира Військової частини НОМЕР_2 від 02 червня 2023 року №932, від 02 липня 2023 року №1132, від 02 серпня 2023 року №1295, від 04 вересня 2023 року №1444, від 02 жовтня 2023 року, суд установив, що з травня 2023 року по вересень 2023 року позивач перебував у районі ведення бойових дій на території Куп`янського району Харківської області: травень 2023 року – населені пункти Масютівка (Дворічанська селищна територіальна громада), ІНФОРМАЦІЯ_1 , Кучерівка (Петропавлівська сільська територіальна громада), Грушівка (Кіндрашівська сільська територіальна громада), червень-липень 2023 року – Лиман Перший (Дворічанська селищна територіальна громада), серпень-вересень 2023 року – Вільшана (Дворічанська селищна територіальна громада).
Відповідач, заперечуючи підстави виплати позивачу збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, не надав доказів та не пояснив, які завдання виконував ОСОБА_1 – командир гранатомета протитанкового взводу, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій у вказаний період.
Абзац другий частини другої статті 77 КАС України зобов`язує суб`єкта владних повноважень подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Тягар доказування тих обставин, доказами щодо яких володіє виключно відповідач – суб`єкт владних повноважень, не може перекладатися на позивача.
Частина дев`ята статті 80 КАС України встановлює наслідки неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд. Зазначена норма дозволяє суду вважати визнаною обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ.
З огляду на наведене суд зазначає, що відповідач, на якого відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності своїх рішень, дій (бездіяльності) та у першу чергу тих обставин, які він заперечує, не навів переконливих мотивів та не надав належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження правомірності підстав невключення ОСОБА_1 до наказів на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн пропорційно за період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року та виплати йому такої винагороди на загальних підставах. Самі по собі накази, якими позивачу встановлено виплату додаткової винагороди з розрахунку 30000,00 грн на місяць, не можуть бути доказом відповідності такого рішення приписам Постанови №168 та Порядку №206.
Аналізуючи правові підстави виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у збільшеному до 100000,00 грн розмірі, а також враховуючи процесуальну поведінку відповідача у справі (ненадання безпосередніх доказів щодо спростування доводів позову суд розцінює як визнання обставин), суд дійшов висновку, що має місце порушення прав позивача на отримання додаткової винагороди, а тому позов підлягає задоволенню у спосіб визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 в розмірі 100000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх проведення, у період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року; зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити позивачу перерахунок та виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 в розмірі 100000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх проведення у період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року (з урахуванням виплачених сум).
Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” в розмірі 100000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх проведення у період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” в розмірі 100000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх проведення у період з 01 травня 2023 року по 30 вересня 2023 року (з урахуванням раніше виплачених сум).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк