Справа №601/3869/25 
Провадження № 2-а/601/3/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року 
Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
Головуючої судді Шульгач Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Радчук І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кременець за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. 
В обґрунтування вимог вказує, що 24 липня 2025 року відносно нього була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 17 000 грн. З данною постановою не згідний, вважає її незаконною. З данною постановою не згідний, вважає її незаконною, оскільки повістки ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував. Всі необхідні дані військового обліку ним уточнено вчасно та відповідно наміру ухилятись від відповідача він не мав. Просить постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП скасувати.
Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.12.2025 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
20.01.2026 відповідач подав відзив на позовну заяву, однак суд не приймає відзиву оскільки він поданий з порушенням строків. Клопотання про поновлення строку відсутнє.
Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Лесик С.І. в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача надішла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.
Згідно постанови №1327 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 24.07.2025, вбачається, що ОСОБА_1 на визначену дату і час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 будь яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність не прибуття у визначений строк не наддав, чим порушив правила військового обліку, затвердженні Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487. Визнано ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 гривень.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №2025-0619-0923-4706-0 від 19.06.2025 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд «ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 », діагноз: Хронічна ретровірусна інфекція, клінічна стадія ІV з проявами інших бактеріальних інфекцій, короткозорість степені 0,5 діоптрій OS, придатний до військової служби.
Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №29717080 від 02.12.2025 з ОСОБА_1 стягнуто штраф у розмірі 34000 грн. на підставі постанови №1327 від 24.07.2025, стягувач ІНФОРМАЦІЯ_5 .
З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.
Згідно ч.6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч.4 ст. 159 КАС України).
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)
Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. 
Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щододоведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Цим принципом повинен керуватись працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами, якої приходить до переконання про винуватість особи.
На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, щосуперечить вказанійвище статті Конституції України.
Однак, жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за обставин, що викладених в оскаржуваній постанові представником відповідача до суду не надано. Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, зокрема, які свідчили б про вчинення адміністративного правопорушення. 
Суд вважає, що позивач не з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_6 з поважної причини, оскільки не отримав повістки, яка йому була надіслана засобами поштового зв`язку, а тому не знав і не міг знати про дату виклику.
Також, в судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на військовій обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Таким чином, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт свідомого, умисного ухилення від виконання обов`язків військового обліку позивачем. Відсутнє підтвердження факту вручення повістки ОСОБА_1 , а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Позивач просить поновити йому строк для оскарження даної постанови, оскільки оскаржувану постанову від 24.07.2025 він отримав лише 11.12.2025 року, а до суду звернувся з адміністративним позовом 20.12.2025. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки причини його пропуску є поважними, доказів протилежного відповідачем суду не надано.
Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.
На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,139, 143, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом.
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити. 
Постанову Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 №1327 від 24 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень скасувати.
Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Головуючий:	  	Н.  М.  Шульгач