ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/2615/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.
при секретарі судового засідання: Герасименко Ю.С.

за участю представників учасників справи:
від Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області - Кулава М.І. в порядку самопредставництва
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор енергії" – адвокат Швець К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області
на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2024 (суддя Сулімовська М.Б.)
у справі №916/2615/24
за позовом Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор енергії"
2) Комунального підприємства "Ізмаїл-Світло"
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення

ВСТАНОВИВ
Ізмаїльська міська рада Ізмаїльського району Одеської області звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор енергії" та Комунального підприємства "Ізмаїл-Світло" в якому просила:
- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 09.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 595-22 від 08.11.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» та Комунальним підприємством «Ізмаїл-Світло»;
- визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 20.09.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 595-22 від 08.11.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» та Комунальним підприємством «Ізмаїл-Світло»;
- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 17.11.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 595-22 від 08.11.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» та Комунальним підприємством «Ізмаїл-Світло»;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» на користь Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 1 306 763,62 грн.
В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що спірні додаткові угоди укладено з порушенням вимог Закону України “Про публічні закупівлі”, ГК України та ЦК України, а отже вони мають бути визнані недійсними, а надмірно сплачені грошові кошти повернуті до бюджету.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.11.2024 по справі №916/2615/24 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що оспорювані додаткові угоди суперечать нормам Цивільного кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі", тому мають бути визнані недійсними.
Разом з цим, оцінюючи належність та ефективність позовних вимог про визнання недійсними додаткових угод, без заявлення вимоги про визнання недійсною додаткової угоди №7 від 13.12.2022, якою сторони визначили остаточний обсяг та загальну вартість електричної енергії, що є наслідком відмови у задоволенні вимог про стягнення з відповідача-1 безпідставно одержаних бюджетних коштів, суд першої інстанції дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним, оскільки задоволення вимог про визнання недійсними додаткових угод №№2, 4, 5 без задоволення вимоги про стягнення безпідставно одержаних коштів не призведе до поновлення порушених прав позивача.
Не погодившись із вказаним рішенням, до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся позивач з апеляційною скаргою в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим за неправильного застосування норм матеріального права, з огляду на наступне:
- додаткові угоди № 6 від 29.11.2022 та № 7 від 13.12.2022 були укладені у зв`язку зі зменшенням обсягів закупівель, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника і не на підставі п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», а на підставі п. 1 ч. 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно до якого істотні умови договору про закупівлю можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі у випадку зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
- в додаткових угодах № 6 від 29.11.2022 та № 7 від 13.12.2022 ціна (тариф) електричної енергії не змінювалась. Таким чином, твердження суду першої інстанції, що вказаними додатковими угодами встановлена середня вартість електричної енергії є безпідставним;
- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зменшення фактичного обсягу видатків КП "Ізмаїл-Світло", оскільки в самих додаткових угодах № 6 та № 7 зазначено, що сторони дійшли згоди зменшити обсяги закупівлі на підставі п.1 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», а в матеріалах справи містяться докази, що підтверджують фінансування видатків КП «Ізмаїл-Світло» саме в розмірі, вказаному в додатковій угоді № 7, а не в розмірі, зазначеному в самому Договорі в початковій редакції;
- відтак, на переконання апелянта, додаткові угоди № 6 та № 7 не протирічать приписам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки зміни до договору вказаними додатковими угодами вносились на підставі п. 1 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та відображали домовленість сторін щодо зміни загальної суми договору, яка в свою чергу не зазнала збільшення;
- а тому відсутні підстави для визнання недійсними додаткових угод № 6 та № 7. В свою чергу, визнання їх недійсними не тягне за собою ніяких юридичних наслідків. А тому визнання їх недійсними не являлось би ефективним способом захисту прав.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 відкрито апеляційне провадження по цій справі та призначено справу до розгляду на 26.02.2025.
Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу в якому ТОВ "Оператор енергії" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що додатковими угодами № 6 та № 7 фактично були встановлені нові ціни за одиницю товару (електроенергію), за якими здійснювалася поставка в листопаді та грудні 2022 року. При цьому, додатковою угодою № 7, сторони остаточно визначили обсяг та загальну вартість електроенергії, поставленої за договором, які повністю відповідають фактично поставленими об`ємам електроенергії та сплаченим грошовим коштам.
Відповідач стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі зменшення фактичного обсягу видатків КП «Ізмаїл-Світло», що могли згідно з п. 1 ч. 5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» слугувати підставою укладання додаткових угод № 6 та № 7, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зменшення обсягів закупівлі відбулося у зв`язку з безпідставним збільшенням ціни за товар (електроенергію). 
На переконання відповідача, враховуючи, що додаткова угода № 7 є чинною, а вимога про визнання її недійсною позивачем не заявлена, то в силу ст.204 ЦК України, остання є обов`язковою до виконання сторонами, тобто наявна правова підстава для сплати грошових коштів за договором в редакції додаткової угоди № 7. За таких обставин, безпідставно сплачених грошових коштів за Договором не було, а тому підстав для стягнення з відповідача грошових коштів у заявленому позивачем розмірі, як безпідставно набутих, згідно ст. 1212 ЦК України, немає.
З огляду на таке, відповідач вважає, що оскільки позовна вимога про стягнення з відповідача-1 безпідставно надмірно сплачених бюджетних коштів в порядку статті 1212 ЦК України є необґрунтованою, то визнання недійсними додаткових угод № 2, № 4, № 5 без заявлення вимоги про визнання недійсною додаткової угоди №7, якою сторони визначили остаточний обсяг та загальну вартість електричної енергії, не є ефективним способом захисту прав позивача, оскільки не призведе до поновлення порушених прав позивача. 
У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 у справі №916/2615/24 оголошено перерву до 19.03.2025.
У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 у справі №916/2615/24 оголошено перерву до 23.04.2025.
У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 у справі №916/2615/24 оголошено перерву до 28.05.2025.
Ухвалою суду від 28.05.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор енергії" про зупинення провадження по справі, зупинено провадження у справі №916/2615/24 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення повного тексту ухваленої постанови.
Ухвалою суду від 18.12.2025 поновлено апеляційне провадження у справі №916/2615/24 та призначено справу №916/2615/24 за апеляційною скаргою Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2024 до розгляду на 04.02.2026.
Під час судового засідання від 04.02.2026 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні. 
Представник відповідача надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами та вимогами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, 08.11.2021 за результатами публічних закупівель між Комунальним підприємством "Ізмаїл-Світло" (далі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор енергії" (далі - постачальник) укладено Договір № 595-22 (далі - договір) про постачання електричної енергії
Предметом вказаного договору є: постачання електричної енергії згідно ДК 021:2015:09310000-5 "Електрична енергія".
Відповідно до п.5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з тендерною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього договору.
Ціна цього договору становить 14215606,55 грн., в т.ч. ПДВ - 2369267,76 грн.
Ціна за одиницю товару може змінюватися у випадках, передбачених ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", шляхом оформлення сторонами двосторонньої угоди з урахуванням умов, встановлених цим договором.
Загальний обсяг закупівлі - 4000000 кВт/год.
Відповідно до п.1 Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція": Ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи) за 1 кВт*год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги передачі електричної енергії становить 3,55 грн., з урахуванням ПДВ - 0,75 грн.
Відповідно до п.2 Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція": Загальний обсяг постачання електричної енергії, кВт*год: 4000000 кВт/год.
У подальшому, до вказаного договору укладено ряд додаткових угод про зменшення обсягу закупівлі та збільшення ціни (тарифу) електричної енергії.
Так, відповідно до п.2 додаткової угоди № 1 від 17.11.2021 абзац 4 п.5.1 договору викладений в наступній редакції:
"Загальний обсяг закупівлі - 3645027,32051 кВт/год. "
Відповідно до п.3 додаткової угоди № 1 від 17.11.2021 п.1 Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція" викладений в наступній редакції:
"Ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи) за 1 кВт*год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги передачі електричної енергії становить 3,90 грн., з урахуванням ПДВ - 0,65 грн."
Відповідно до п.4 додаткової угоди № 1 від 17.11.2021 п.1 Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція" викладений в наступній редакції: "Загальний обсяг постачання електричної енергії, кВт*год: 3645027,32051 кВт/год. ".
За умовами п.2 додаткової угоди № 2 від 09.12.2021 абзац 4 п.5.1 договору викладений в наступній редакції:
"Загальний обсяг закупівлі - 3321403,39953 кВт/год."
Відповідно до п.3 додаткової угоди № 2 від 09.12.2021 п.1 Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція" викладений в наступній редакції:
"Ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи) за 1 кВт*год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги передачі електричної енергії становить 4,28 грн., з урахуванням ПДВ - 0,71 грн."
Відповідно до п.4 додаткової угоди № 2 від 09.12.2021 п.1 Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція" викладений в наступній редакції: "Загальний обсяг постачання електричної енергії, кВт*год: 3321403,39953 кВт/год."
Згідно п.2 додаткової угоди № 4 від 20.09.2022 абзац 4 п.5.1 договору викладений в наступній редакції:
"Загальний обсяг закупівлі - 3207456,3731 кВт/год."
Відповідно до п.3 додаткової угоди № 4 від 20.09.2022 п.1 Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція" викладений в наступній редакції:
"Ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи) за 1 кВт*год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги передачі електричної енергії становить 4,61 грн., з урахуванням ПДВ - 0,77 грн."
Відповідно до п.4 додаткової угоди № 4 від 20.09.2022 п.1 Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція" викладений в наступній редакції: "Загальний обсяг постачання електричної енергії, кВт*год: 3207456,3731 кВт/год."
Відповідно до п.8 додаткової угоди № 4 від 20.09.2022 зміни набувають чинності з 01 вересня 2022 року.
Відповідно до п.3 додаткової угоди №5 від 17.11.2022 абзац 3 п.5.1 договору викладений в наступній редакції:
"Загальний обсяг закупівлі - 3207456,3731 кВт/год. "
Відповідно до п.4 додаткової угоди № 5 від 17.11.2022 п.1, п.2 Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція" викладений в наступній редакції:
Найменування Товару: ДК 021:2015 09310000-5-Електрична енергія; 
Одиниця виміру: кВт*год 
Кількість: 1913516, Ціна за одиницю, грн. з ПДВ: 08.11.21 - 31.08.2022 - 4,28, Вартість, грн. з ПДВ: 8189848,49 грн.
Кількість: 477143, Ціна за одиницю, грн. з ПДВ: 01.09.22-31.10.22 - 4,61, Вартість, грн. з ПДВ: 2199629,23 грн.
Кількість: 765225,766, Ціна за одиницю, грн. з ПДВ: з 01.11.2022 - 5,00, Вартість, грн. з ПДВ: 3826128,83 грн.
Всього: Кількість: 3155584,766, Вартість, грн. з ПДВ: 14215606,55 грн.
Відповідно до п.6 додаткової угоди № 5 від 17.11.2022 зміни набувають чинності з 01 листопада 2022 року.
За умовами Додаткової угоди №6 до договору від 29.11.2022, сторони дійшли згоди зменшити обсяги закупівлі та внести зміни до договору і викласти в новій редакції наступні пункти договору:
П.5.1 Розділу 5 "Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії" викласти в наступній редакції: Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з тендерною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього договору.
Ціна цього договору становить 13170227,72 грн., в т.ч. ПДВ - 2195037, 95 грн.
Ціна за одиницю товару може змінюватися у випадках, передбачених ст.41 ЗУ "Про публічні закупівлі" шляхом оформлення сторонами двосторонньої угоди з урахуванням умов, встановлених цим договором.
Загальний обсяг закупівлі - 2946809 кВт/год.
Також, згідно Додаткової угоди №7 до договору від 13.12.2022, відповідно до п.1 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме "Зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника", сторони домовились зменшити загальну вартість договору на 1685950,00 грн. та внести відповідні зміни до договору.
П.5.1 Розділу 5 "Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії" викласти в наступній редакції: Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з тендерною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.
Ціна цього договору становить 11484277,72 грн., в т.ч. ПДВ - 1914046,27 грн.
Ціна за одиницю товару може змінюватися у випадках, передбачених ст.41 ЗУ "Про публічні закупівлі" шляхом оформлення сторонами двосторонньої угоди з урахуванням умов, встановлених цим договором.
Загальний обсяг закупівлі - 2609619 кВт/год.
2. п. 2) Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція" викласти в наступній редакції: Загальний обсяг постачання електричної енергії, кВт*год: 2609619 кВт*год.
На виконання умов договору, з урахуванням додаткових угод до нього, між споживачем та постачальником були складені відповідні акти приймання-передачі: №53 від 31.01.2022, № 359 від 28.02.2022, № 857 від 31.03.2022, № 1281 від 30.04.2022, № 1711 від 31.05.2022, № 2076 від 30.06.2022, № 2392 від 31.07.2022, № 2748 від 31.08.2022, №3063 від 30.09.2022, № 3424 від 31.10.2022, № 3819 від 30.11.2022, № 4166 від 13.12.2022.
КП "Ізмаїл-Світло" на рахунок ТОВ "Оператор енергії" перераховано кошти на підставі платіжних доручень: №317 від 18.03.2022 на суму 1464021,08 грн., №337 від 12.04.2022 на суму 1191881,57 грн., №361 від 05.05.2022 на суму 966732,16 грн., №382 від 03.06.2022 на суму 815845,04 грн., №404 від 07.07.2022 на суму 739960,64 грн., №427 від 11.08.2022 на суму 664880,88 грн., №447 від 12.09.2022 на суму 787169,04 грн., №473 від 20.10.2022 на суму 1033451,36 грн., №495 від 07.11.2022 на суму 1166177,87 грн., №518 від 19.12.2022 на суму 1080750,00 грн., №297 від 14.02.2022 на суму 1559358,08 грн., №530 від 19.12.2022 на суму 14050,00 грн.
Разом з тим, як стверджує позивач, додаткові угоди № № 2, 4, 5 до договору № 595-22 від 08.11.2021 укладено з порушенням вимог ст. 5, ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 180 ГК України, ст. 653 ЦК України. 
Також, позивач, з посиланням на приписи ст.1212 ЦК України, вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор енергії" зобов`язано повернути на рахунок Ізмаїльської міської ради безпідставно отримані, за відповідними додатковими угодами, кошти в сумі 1306763,62 грн. 
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає таке. 
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України «Про публічні закупівлі» (тут і надалі - у редакції, чинній станом на час укладення Договору про закупівлю та оспорюваних Додаткових угод до нього). 
З аналізу положень Закону України «Про публічні закупівлі» вбачається те, що вони є спеціальними нормами, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель і повинні застосовуватися переважно щодо норм Цивільного та Господарського кодексів України, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору (постанова Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 926/3421/22).
Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі» (зараз і надалі - у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) відносини, пов`язані із сферою публічних закупівель, регулюється виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.
У відповідності до пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
У частині першій статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Із системного аналізу наведених норм ЦК України та Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю.
За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю, однією з яких є ціна товару, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»). Однак зазначена норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю.
Так, згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Філологічне тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" унормовано на рівні не більше 10 %. 
До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю (див. пункти 139, 140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24, до розгляду якої було зупинено справу, яка наразі є предметом апеляційного перегляду справи).
Також Велика Палата Верховного Суду у пунктах 206, 207 постанови від 21.11.2025 у справі №920/19/24 вказала, що зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 вказаного Закону стосуються лише встановлення альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.
Отже, у постановах від 21.11.2025 у справі №920/19/24, від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Наведене свідчить про єдиний та сталий підхід Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права (пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі») під час вирішення подібних спірних правовідносин. 
Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанови Верховного Суду від 12.11.2024 у справі №910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі №910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).
Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: 
1) відбувається за згодою сторін, зокрема шляхом підписання додаткових угод до основного договору про закупівлю; 
2) збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку; 
3) коливання ціни такого товару на ринку має бути обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; 
4) ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; 
5) така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю; 
6) загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
У розрізі наведеного колегія суддів відзначає, що метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 у справі № 924/413/24, від 15.10.2024 у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 у справі № 918/728/23).
Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість усім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі. 
Колегія суддів ураховує, що застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.
Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону України «Про публічні закупівлі». 
Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.
Отже, дотримання сторонами договору про закупівлю імперативних вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що передбачає спосіб та порядок зміни ціни за одиницю товару, є обов`язковим. Відповідно, у разі порушення таких вимог можуть наставити правові наслідки, передбачені статтями 215, 216 ЦК України. 
Так, згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
За частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Так, у справі, що переглядається судом встановлено, що за результатами проведеної закупівлі між Комунальним підприємством "Ізмаїл-Світло" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор енергії" було укладено Договір № 595-22 про постачання електричної енергії, відповідно до якого ціна за 1 кВт*год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги передачі електричної енергії становить 3,55 грн, з урахуванням ПДВ - 0,75 грн.
Відтак, враховуючи вищенаведені законодавчі обмеження, загальне збільшення ціни електричної енергії не повинно було перевищувати 3,90 грн, що складає 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Разом з тим, як свідчать наявні матеріли справи, сторонами під час укладення оспорюваних додаткових угод не дотримано законодавчо визначених обмежень щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від ціни, визначеної сторонами за результатами процедури закупівлі та при укладенні договору про закупівлю.
Зокрема:
Додатковою угодою №2 від 09.12.2021 підвищено ціну електричної енергії до 4,28 грн за 1 кВт*год. 
Додатковою угодою №4 від 20.09.2022 підвищено ціну електричної енергії до 4,61 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором зменшено та установлено в розмірі 3207456,3731 кВт*год.
Додатковою угодою №5 від 17.11.2022 підвищено ціну на електричну енергію в період 08.11.2021 - 31.08.2022 - до 4,28 грн за 1 кВт*год., в період 01.09.2022 - 31.10.2022 - до 4,61 грн за 1 кВт*год, в період з 01.11.2022 - до 5,00 грн за 1 кВт*год.
Отже, додатковими угодами до Договору №2, 4, 5 ціну за 1 кВт*год електричної енергії збільшено в кінцевому результаті більш ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, що призвело до значного підвищення ціни, визначеної основним Договором, з одночасним зменшенням обсягів постачання електричної енергії, що суперечить вимогам Цивільного кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі», а відтак такі Додаткові угоди (№2, №4 та №5) до Договору підлягають визнанню недійсними як такі, що не відповідають вимогам пунктів 2, 7 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
В свою чергу, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що з урахуванням того, що додаткові угоди №6 від 29.11.2022 та №7 від 13.12.2022 до договору є чинними та ніким не оскаржуються, тобто, наявна правова підстава для сплати грошових коштів, а тому обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним, оскільки задоволення вимог про визнання недійсними додаткових угод №№2, 4, 5 без задоволення вимоги про стягнення безпідставно одержаних коштів не призведе до поновлення порушених прав позивача, з огляду на таке. 
Як вбачається з наявних матеріалів справи, окрім спірних додаткових угод між сторонами Договору про постачання електричної енергії споживачу №595-22 від 08.11.2021 були укладені додаткові угоди №6 від 29.11.2022 та №7 від 13.12.2022.
За умовами Додаткової угоди №6 до договору від 29.11.2022, сторони дійшли згоди зменшити обсяги закупівлі та внести зміни до договору і викласти в новій редакції наступні пункти договору:
П.5.1 Розділу 5 "Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії" викласти в наступній редакції: Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з тендерною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього договору.
Ціна цього договору становить 13170227,72 грн., в т.ч. ПДВ - 2195037, 95 грн.
Ціна за одиницю товару може змінюватися у випадках, передбачених ст.41 ЗУ "Про публічні закупівлі" шляхом оформлення сторонами двосторонньої угоди з урахуванням умов, встановлених цим договором.
Загальний обсяг закупівлі - 2946809 кВт/год.
Також, згідно Додаткової угоди №7 до договору від 13.12.2022, відповідно до п.1 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме "Зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника", сторони домовились зменшити загальну вартість договору на 1685950,00 грн. та внести відповідні зміни до договору.
П.5.1 Розділу 5 "Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії" викласти в наступній редакції: Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з тендерною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.
Ціна цього договору становить 11484277,72 грн., в т.ч. ПДВ - 1914046,27 грн.
Ціна за одиницю товару може змінюватися у випадках, передбачених ст.41 ЗУ "Про публічні закупівлі" шляхом оформлення сторонами двосторонньої угоди з урахуванням умов, встановлених цим договором.
Загальний обсяг закупівлі - 2609619 кВт/год.
2. п. 2) Додатку 2 до договору "Комерційна пропозиція" викласти в наступній редакції: Загальний обсяг постачання електричної енергії, кВт*год: 2609619 кВт*год.
Відтак, зі змісту вищевказаних додаткових угод №6 від 29.11.2022 та №7 від 13.12.2022 вбачається, що сторонами не було змінено ціни за одиницю товару (електричної енергії), а запровадженні зміни стосувались лише зміни загальної вартості та кількості товару. 
В той же час, судова колегія наголошує на тому, що приписи п. 2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначають заборону збільшення ціни саме за одиницю товару більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. 
Однак, вказаними додатковими угодами №6 від 29.11.2022 та №7 від 13.12.2022 не змінювалась ціна за одиницю товару, а лише були визначені загальна вартість та кількість товару.
При цьому, судова колегія не приймає до уваги посилання суду першої інстанції та відповідача на те, що з огляду на загальну вартість та обсяг електричної енергії, шляхом ділення, за додатковою угодою № 6 вартість 1кВт*год складає 4,46 грн. (13 170 227,72 грн / 2 946 809 кВт/год), за додатковою угодою № 7 – 4,40 грн. (11 484 277,72 грн. / 2 609 619 кВт/год), оскільки таке визначення є лише довільним тлумаченням та припущенням, які не визначено умовами вказаних додаткових угод.
Щодо позовної вимоги про стягнення безпідставно надмірно сплачених бюджетних коштів, колегія суддів зазначає таке. 
Так, згідно з приписами ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Недійсність спірних додаткових угод не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором, тобто зобов`язання є договірними (подібні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 13.07.2021 у справі №927/550/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19).
Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Враховуючи наведене, а також те, що додаткові угоди №№ 2, 4 та 5 до договору про постачання електричної енергії споживачу №595-22 від 08.11.2021 є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» та Комунальним підприємством «Ізмаїл-Світло» щодо ціни електричної енергії, поставленої за договором №595-22 від 08.11.2021 мали регулюватись додатковою угодою № 1 від 17.11.2022, якою визначено ціну за 1 кВт*год у розмірі 3,90 грн.
На виконання умов договору, між споживачем та постачальником були складені відповідні акти приймання-передачі: № 53 від 31.01.2022, № 359 від 28.02.2022, № 857 від 31.03.2022, № 1281 від 30.04.2022, № 1711 від 31.05.2022, № 2076 від 30.06.2022, № 2392 від 31.07.2022, № 2748 від 31.08.2022, №063 від 30.09.2022, № 3424 від 31.10.2022, № 3812 від 30.11.2022, № 4166 від 13.12.2022.
Так, з урахуванням гранично визначеної ціну за 1 кВт*год у розмірі 3,90 грн переплата складає 1 306 763,62 грн, а саме:
- за січень 2022 ціна склала 4,28 грн, обсяг склав 364336 кВ*ч, фактична оплата -1559358,08 грн (4,28 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 364336 кВ*ч =138447,68 грн (надмірно сплачено);
- за лютий 2022 ціна склала 4,28 грн., обсяг склав 342061 кВ*ч фактична оплата -1464021,08 грн. (4,28 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 342061 = 129983,18 грн (надмірно сплачено);
- за березень 2022 ціна склала 4,28 грн, обсяг склав 278477 кВ*ч, фактична оплата -1191881,57 грн (4,28 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 278477 кВ*ч =105821,27 грн (надмірно сплачено);
- за квітень 2022 ціна склала 4,28 грн, обсяг склав 225872 кВ*ч фактична оплата -966732,16 грн. (4,28 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 225872 кВ*ч =85831,36 грн (надмірно сплачено);
- за травень 2022 ціна склала 4,28 грн, обсяг склав 190618 кВ*ч фактична оплата -815845,04 грн. (4,28 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 190618 кВ*ч =72434,84 грн (надмірно сплачено);
- за Червень 2022 ціна склала 4,28 грн, обсяг склав 172888 кВ*ч, фактична оплата -739960,64 грн. (4,28 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 172888 кВ*ч =65697,44 грн (надмірно сплачено);
- за липень 2022 ціна склала 4,28 грн, обсяг склав 155346 кВ*ч, фактична оплата -664880,88 грн. (4,28 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 155346 кВ*ч =59031,48 грн (надмірно сплачено);
- за серпень 2022 ціна склала 4,28 грн, обсяг склав 183918 кВ*ч фактична оплата -787169,04 грн. (4,28 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 183918 кВ*ч =69888,84 грн (надмірно сплачено);
- за вересень 2022 ціна склала 4,61 грн, обсяг склав 224176 кВ*ч фактична оплата -1033451,36 грн. (4,61 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 224176 кВ*ч =159164,96грн (надмірно сплачено);
- за жовтень 2022 ціна склала 4,61 грн, обсяг склав 252967 кВ*ч фактична оплата -1166177,87 грн. (4,61 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 252967 кВ*ч =179606,57 грн (надмірно сплачено);
- за листопад 2022 ціна склала 5,00 грн, обсяг склав 216150 кВ*ч, фактична оплата -1080750 грн. (5,00 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 216150 кВ*ч =237765 грн (надмірно сплачено);
- за грудень 2022 ціна склала 5,00 грн, обсяг склав 2810 кВ*ч фактична оплата -14050 грн. (5,00 грн./ кВ*ч -3,9грн/ кВ*ч)* 2810 кВ*ч =3091 грн (надмірно сплачено).
Таким чином, грошові кошти в сумі 1 306 763,62 грн є такими, що були безпідставно одержані ТОВ "Оператор енергії", підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути Ізмаїльській міській раді Ізмаїльського району Одеської області, що відповідає приписам ст.ст. 216, 1212 ЦК України.
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. 
По справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції здійснено у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу задовольнити. 
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2024 по справі №916/2615/24 – скасувати.
3. Позов задовольнити. 
4. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 09.12.2021 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 595-22 від 08.11.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» та Комунальним підприємством «Ізмаїл-Світло».
5. Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 20.09.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 595-22 від 08.11.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» та Комунальним підприємством «Ізмаїл-Світло».
6. Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 17.11.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 595-22 від 08.11.2021, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» та Комунальним підприємством «Ізмаїл-Світло».
7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» на користь Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області 1 306 763,62 грн безпідставно сплачених бюджетних коштів.
8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» на користь Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 22 948,36 грн.
9. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ» на користь Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 34 422,54 грн.
10. Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів. 
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено та підписано 09.02.2026.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Філінюк І.Г.