Справа № 591/6621/25 Провадження № 3/591/1911/25	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2026 року           м. Суми 
Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності Моісеєнка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, 
за скоєння правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу ОСОБА_1 10 червня 2025 року о 21 год 35 хв в м. Суми по вул. Сергія Табали, буд. 52 керував автомобілем Hyundai IX35, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 0,49% проміле, з яким водій був згоден, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За наведеним фактом відносно ОСОБА_1 складений адміністративний протокол серії ЕПР1 № 357951 від 10 червня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Окрім того, відповідно до протоколу, ОСОБА_1 18 жовтня 2025 року о 00 год 25 хв ОСОБА_2 , керував автомобілем Hyundai IX35, номерний знак НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Сумської Артбригади, 20, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку на місці зупинки транспортного заходу за та в закладі охорони здоров`я, категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За цим фактом відносно ОСОБА_1 складений адміністративний протокол серії ЕПР1 № 486482 від 18 жовтня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою від 11 листопада 2025 року наведені справи були об`єднані в одне провадження (а.с. 113).
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про перебування справи в суді обізнаний, клопотань щодо відкладення розгляду чи стосовно неможливості слухання справи в його відсутність до суду не надходило. Захисник не заперечив слухати справу у відсутність ОСОБА_2 , тому згідно ст. 268 КпАП України, вважаю за можливе справу розглянути без його участі.
Згідно позиції сторони захисту, в діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, оскільки при складанні протоколів, проведенні огляду та оформленні матеріалів, працівниками поліції допущено ряд порушень, зазначив, що  ОСОБА_1 в обох випадках був безпідставно зупинений працівниками поліції, не мав ознак алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі (по другому випадку), а в першому випадку не було забезпечено належним чином роз`яснення права на проведення огляду в медичному закладі. Крім того, на думку сторони захисту, оскільки  ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а проведення огляду військових визначений ст. 266-1 КУпАП, вважає, що поліція не уповноважена проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння військових, тому провадження у справі підлягає закриттю.
Дослідивши докази, що містяться в справі, суд приходить наступних висновків.
Так, з дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 дійсно був зупинений правоохоронцями 10 червня 2025 року о 21 год 35 хв (протокол серії ЕПР1 № 357951 від 10 червня 2025 року) в наведеному місці при керуванні транспортом і у нього були виявлені певні ознаки сп`яніння (запах), внаслідок чого йому було запропоновано пройти на місці відповідний медичний огляд за допомогою приладу «Драгер». Відповідно до висновку, долученого до справи, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 склав 0,49 проміле.
З відео також вбачається, що одразу після отримання результату, ОСОБА_1 , який спокійно та адекватно спілкувався з правоохоронцями, погодився пройти огляд, тобто не виявляв (поведінкою або висловленнями) очевидних ознак сп`яніння, фактично висловлював сумніви в проведеному огляді та заперечував стан свого сп`яніння, а після оголошення результату приладу, він вочевидь має сумніви стосовно стану сп`яніння, на що працівники поліції не роз`яснюють відповідні права, пов`язані з цим, а лише формально отримують згоду водія, та зазначають про те, що буде складатись протокол, що і робиться далі. 
Іншими словами, наведений відеозапис підтверджує той факт, що ОСОБА_1 погодився з результатом огляду не внаслідок усвідомленої згоди з ним, а внаслідок відсутності роз`яснення йому зрозумілою мовою можливості прослідувати до медичного закладу саме для оскарження результату, а нормальна та адекватна поведінка водія, характер спілкування з правоохоронцями, незначний рівень сп`яніння, встановлений приладом в сукупності з сумнівами щодо належності його калібрування, дозволяють суду сумніватись в достовірності проведеного огляду на місці.
Зі змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року вбачається, що стан алкогольного сп`яніння може бути підтверджений або відповідним висновком алкотесту «Драгер», або у разі незгоди з ним - відповідним висновком закладу охорони здоров`я, що кореспондує обов`язок для правоохоронця з`ясовувати вказані вище обставини в передбаченому законом порядку без вмовлянь чи інших натяків, які можуть викликати у особи небажання захищати свої права чи породити відчуття безперспективності оскарження результатів огляду на місці.
Відтак, відсутність в матеріалах справи доказів належної, усвідомленої та переконливої згоди водія з результатами огляду, так само як і відсутність доказів спростування фактичної незгоди з перебуванням в стані сп`яніння відповідного рівня, як і відсутність зі сторони поліції належного, зрозумілою мовою роз`яснення відповідного права на проведення огляду в медичній установі, в сукупності з встановленням результату вмісту алкоголю на незначному рівні, суд розцінює як неподання належних, допустимих та достатніх доказів керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення, а отже провадження в справі (за протоколом серії ЕПР1 № 357951 від 10 червня 2025 року), з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, належить закрити, приймаючи до уваги в тому числі те, що наведені обставини зумовлюють проведення огляду з порушенням зазначених вимог закону, який на підставі ч. 6 ст. 266 КУпАП вважається недійсним. 
Таких висновків суд дійшов також враховуючи, що необізнаність особи (яка не має відповідних спеціальних знань), в процедурі проведення огляду при відсутності з боку представника держави зрозумілого роз`яснення відповідних прав на оскарження результату огляду, вчиненого на місці події, може бути розцінена як порушення права на захист особи. 
Інші долучені до першого протоколу матеріали наведених висновків суду не спростовують та містять інформацію виключно щодо обставин оформлення матеріалів.
Що стосується правопорушення наведеного в протоколі серії ЕПР1 № 486482 від 18 жовтня 2025 року то вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2025 року серії ЕПР1 № 486482 (а.с. 116);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 118);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 119);
- розпискою ОСОБА_3 (а.с. 120);
- довідкою відділу АП УПП в Сумській області від 20 жовтня 2025 року, з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 05.09.2024р. (а.с. 121);
- відеозаписом, яким підтверджується керування автомобілем Hyundai IX35, номерний знак НОМЕР_1 , за наведених обставин саме ОСОБА_1 .
Підстави для недовіри вказаним доказам суду не наведені, ними підтверджено проведення огляду на визначення стану сп`яніння водія згідно встановленого порядку, а наданим суду відеозаписом підтверджено очевидні ознаки сп`яніння  ОСОБА_1 . 
Зокрема, з дослідженого відеозапису вбачаються у ОСОБА_1 очевидні ознаки сп`яніння, які озвучені правоохоронцями (запах, характер мовлення та поведінка, повсякчас незрозумілі висловлювання, нестійка хода), працівники поліції зрозумілою мовою пропонували ОСОБА_1 пройти відповідний огляд як на місці так і в медичному закладі, роз`яснювали його права, наслідки відмови від вчинення цих дій, на що отримували відмову, відмовки або безпідставні вимоги та претензії (питання стосовно захисника ОСОБА_1 висловлювались неконкретно та стосувались іншої справи, яка вирішувалась працівниками поліції на місці та не стосувалась обставин вчинення дій, які підпадають під ознаки ст. 130 КУпАП).
Отже, суд вважає, що переконливих підстав для недовіри вказаним доказам суду не наведено, ними підтверджено дотримання працівниками поліції вимог закону при виявленні у водія ознак сп`яніння згідно встановленого порядку, як і складання протоколу відносно нього (незначні неточності, суперечності чи порушення, на які посилалась сторона захисту, як на підставу для закриття провадження, як і незаконність на думку захисту підстав для зупинки, не спростовують наведеного порушення водія стосовно відмови в проходженні огляду, з урахування очевидних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та безпідставної відмови проходити огляд). 
До того ж, у суду є обгрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_1 , нібито виконуючи наказ та будучи військовослужбовцем, слідував саме на службу з явними та беззаперечними ознаками сп`яніння.
Також суд вважає за необхідне зауважити і про те, що повноваження працівників поліції на проведення огляду для визначення стану сп`яніння водіїв, в тому числі військовослужбовців, передбачені в ст. 266 КУпАП, а ст. 266-1 КУпАП визначено компетенцію на проведення огляду на стан сп`яніння представниками ВСП всіх інших військовослужбовців, які не мають в конкретній ситуації статусу водія (який вочевидь керував транспортом в цивільному одязі, з ознаками сп`яніння та не в справах служби).
Крім цього, присутність свідків при проведенні огляду для визначення стану сп`яніння (частиною якого є і зафіксована відмова водія від його проходження) не є обов`язковою, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, оскільки проводився відеозапис.
Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 486482 від 18 жовтня 2025 року) суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом Hyundai IX35, номерний знак НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Сумської Артбригади, 20 та, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, відмовився.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не вбачає.
Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи характер скоєного правопорушення та особу винного, вважає за необхідне накласти на особу, що притягується до адміністративної відповідальності адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, що притягується до адміністративної відповідальності необхідно стягнути судовий збір.
Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ч. 1 ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 357951 від 10 червня 2025 року), в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 486482 від 18 жовтня 2025 року), та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок (р/р UA908999980313111256000026001; отримувач – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету – Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.ст. 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя         О.В. Сибільов