Справа №589/5730/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Прачук О. В.	
Номер провадження 33/816/873/26 	Суддя-доповідач Колодяжний А. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., з участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., адвоката Клюєва А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Клюєва Андрія Володимировича на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130, статтею 124, статтею 122-4 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, 

установив:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130, статтею 124, статтею 122-4 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 29 листопада 2024 року о 18 год. 15 хв. в м. Шостка по вул. Привокзальній в районі будинку № 26 керував автомобілем Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.
Крім того, ОСОБА_1 29 листопада 2024 року о 18 год. 15 хв. в м. Шостка по вул. Привокзальній в районі будинку № 26, керуючи автомобілем Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції руху, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль Сhery Elara, державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано механічних пошкоджень. Після цього ОСОБА_1 покинув місце пригоди не повідомивши про неї поліцію, чим порушив пункт 2.10 (а) Правил дорожнього руху.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Клюєв А.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2025 року.
В обґрунтування пропущеного на апеляційне оскарження строку, захисник послався на те, що розгляд справи судом першої інстанції був проведений у відсутність учасників справи, а про саму постанову стало відомо лише 12 грудня 2025 року з повідомлення у підсистемі «Електронний суд». Вказані причини просить визнати поважними та поновити строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.
В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і закрити провадження у справі або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції з обов`язковим вирішенням питання про зупинення провадження у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 військової служби.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт вказує на те, що при вирішенні справи судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому суд зобов`язаний застосувати аналогію закону та зупинити провадження у справі у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 військової служби. Крім того, не було доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
До апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, однак він був представлений своїм захисником – адвокатом Клюєвим А.В., який підтримав апеляційну скаргу. 
Вислухавши доводи захисника Клюєва А.В., перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Перш за все, апеляційний суд вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Нормами КУпАП не передбачено підстав для зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП. 
Крім того, за змістом частини першої статті 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Оскільки чинним КУпАП не передбачено обов`язкової участі у суді особи, відносно якої розглядаються справа про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, враховуючи, що ОСОБА_1 обізнаний про час дату та місце розгляду справи у апеляційному суді, він представлений професійним адвокатом, який у апеляційній скарзі навів відповідні доводи, які є ясними та зрозумілими, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та вирішує розглянути цю справу без участі особистої участі ОСОБА_1 .
З матеріалів справи та доводів захисника вбачається, що ОСОБА_1 або ж його захисник не були присутні під час судового розгляду в якому ухвалене судове рішення. 
Захисник Клюєв А.В. обґрунтовано зазначив, що про наявність постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 дізнався вже після спливу строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим об`єктивно був позбавлений можливості реалізувати своє право на подання апеляційної скарги у встановлений законом строк.
Відповідно до вимог статті 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин. Непоінформованість особи про ухвалене щодо неї судове рішення є об`єктивною та поважною причиною пропуску строку оскарження.
Крім того, право на апеляційний перегляд судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Формальний підхід до питання строків, який призводить до фактичного позбавлення особи права на апеляційний перегляд, є несумісним із зазначеними гарантіями.
За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що наведені захисником причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, а строк підлягає поновленню.
Поновивши строк на апеляційне оскарження, апеляційний суд переходить до перевірки законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.
Згідно зі статтею 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в статті 251 КУпАП.
Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за частиною першою статті 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП підтверджується наявними у справі наступними доказами.
Протоколами про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 184975, ЕПР1 № 184959, ААД № 797722 від 29 листопада 2024 року, які складені безпосередньо на місці пригоди та у яких зафіксовані обставини правопорушень. Дані протоколи складені уповноваженою особою поліції та містять відмітку про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколів, а протокол ААД № 797722 містить підпис ОСОБА_1 та відмітку про те, що його пояснення додаються на окремому аркуші.
Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які він надав на місці пригоди та зазначив про те, що 29 листопада 2024 року близько 18 год. 15 хв. рухався на своєму автомобілі Kia Sorento, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Привокзальній у м. Шостка і пізно помітив припаркований автомобіль Сhery, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення.
Письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які він надав на місці пригоди та зазначив про те, що близько 18 год. 15 хв. по вул. Привокзальній у м. Шостка він запаркував свій автомобіль і пішов у справах. Коли прийшов то побачив, що автомобіль пошкоджений. Перехожі повідомили йому, що зіткнення здійснив водій автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 . Через кілька хвилин на місце прийшов водій цього автомобіля.
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, з якого слідує, що автомобіль Kia Sorento, номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .
Фотознімком автомобіля Kia Sorento, номерний знак НОМЕР_1 , який має механічні пошкодження у передній частині.
Схемою дорожньо-транспортної пригоди, якою зафіксовано положення автомобіля Сhery після ДТП.
Відеозаписом, з якого вбачається, що на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 від його проходження відмовився. При цьому у розмові із поліцейськими останній не заперечував, що він скоїв дорожньо-транспортну пригоду. 
Оцінюючи доводи захисника про відсутність відеофіксації факту керування транспортним засобом, апеляційний суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює вимоги про обов`язкове підтвердження такого факту виключно засобами відеозапису. Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, а факт керування може бути доведений сукупністю належних, допустимих та взаємоузгоджених доказів.
У цій справі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується його власними письмовими поясненнями, наданими безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди, у яких він прямо зазначив, що рухався на своєму автомобілі та здійснив зіткнення, а також протоколами про адміністративні правопорушення, письмовими поясненнями потерпілого, матеріалами щодо належності транспортного засобу та фотознімками пошкодженого автомобіля. Вказані докази перебувають у логічному та причинно-часовому зв`язку між собою і взаємно підтверджують одні й ті самі фактичні обставини та виключають іншу розумну версію події ніж ту, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у момент вчинення правопорушення.
Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови судді місцевого суду у частині притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП немає.
Посилання апелянта на обов`язок суду першої інстанції зупинити провадження у справі у зв`язку із проходженням ОСОБА_1 військової служби, апеляційний суд не приймає з огляду на те, що нормами КУпАП не передбачено підстав для зупинення провадження у справі, крім справ, коли це стосується корупції. 
Крім того, за змістом частини першої статті 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Оскільки чинним КУпАП не передбачено підстав для зупинення провадження у справі як і не передбачено обов`язкової участі у суді особи, відносно якої розглядаються справа про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, враховуючи, що ОСОБА_1 був представлений у суді першої інстанції своїм захисником та був обізнаний про час розгляду справи і мав достатньо часу та можливостей, щоб представити свою позицію у суді, апеляційний суд визнає, що у суду першої інстанції не було жодних законних підстав для зупинення провадження у справі.
Крім того, приведена захисником практика Великої Палати Верховного Суду стосовно зупинення провадження у цивільних справах є нерелевантною у цій справі, оскільки викладені у ній висновки стосуються виключно застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.
Посилання захисника у апеляційній скарзі та уточненнях до неї на практику Верховного Суду є неспроможними, оскільки наведених у апеляційній скарзі судових рішень не існує.
Доводи захисника щодо спливу строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, апеляційний суд не приймає виходячи з того, що відповідно до частини шостої статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. 
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП 29 листопада 2024 року, а адміністративне стягнення на нього за цією статтею накладено 26 листопада 2025 року, тобто у межах одного року з дня вчинення. 
Апеляційна скарга адвоката Клюєва А.В. не містила доводів щодо незаконності постанови суду у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124, статтею 122-4 КУпАП.
Разом з тим, під час розгляду справи щодо цих адміністративних правопорушень, суддя місцевого суду допустив порушення норм процесуального права, які унеможливлюють прийняття законного рішення в суді апеляційної інстанції без зміни постанови.
Відповідно до вимог пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.
Оскільки правопорушення мали місце 29 листопада 2024 року, то на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної постанови, передбачені частиною другою статті 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв`язку з чим провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124, статтею 122-4 КУпАП підлягало закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокату Клюєву А.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Клюєва А.В. задовольнити частково.
Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, статтею 122-4 КУпАП – скасувати та постановити нову постанову в цій частині, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за статтею 124, статтею 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.
Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 листопада 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  А. О. Колодяжний