КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/5483/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач:  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, код ЄДРПОУ 20632802)
відповідач-2: Пенсійний фонд України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, код ЄДРПОУ 00035323) 
відповідач-3: Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, код ЄДРПОУ 37567866)
про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.
Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що він у квітні-червні 2025 року неодноразово звертався до органів Пенсійного фонду України з метою отримання індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-2 за період з 1998 року по 2024 рік. Працівники відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області 17.06.2025 року надали йому довідку форми ОК-2 лише за період з 1998 року по 2009 рік, у наданні відомостей за 2010 - 2024 роки відмовили з посиланням на технічну неможливість їх формування. Позивач направив відповідачам звернення щодо перевірки законності таких дій. Відповідачі надали йому формальні відповіді, з якими позивач не погоджується. Позивач стверджує, що відповідачі порушили норми Загальної декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Віденської конвенції про право міжнародних договорів, Конституції України, Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", Закону України "Про звернення громадян", Положення про Міністерство соціальної політики України, Положення про Пенсійний фонд України, Типового положенні про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів". Внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів порушені права, свободи та законні інтереси позивача як фізичної особа та йому заподіяно моральну шкоду у вигляді тяжких душевних страждань, яку він оцінює у 160000 грн. Тож позивач просить суд:
1) Визнати бездіяльність противоправною:
- Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України щодо порушення прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 ,
- Пенсійного фонду України щодо порушення прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 , 
- Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо порушення прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 .
2) Визнати протиправним та скасувати:
- лист Міністерства соціальної політики України №1604/0/196-25 від 18.07.2025 року про передачу до Пенсійного фонду України звернення ОСОБА_1 щодо перевірки законності дій,
- лист Пенсійного фонду України №27530-30875/К-04/8-2800/25 від 16.07.2025 року в частині, в якій порушуються права, свободи та законні інтереси ОСОБА_1 , 
- лист Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №5276-5262/К-02/8-1100/25 від 02.07.2025 року в частині, в якій порушуються права, свободи та законні інтереси ОСОБА_1 .
3) Стягнути протягом трьох місяців від дати, коли рішення стане остаточним, з:
- Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України на користь ОСОБА_1 : а) відшкодування моральної шкоди у розмірі 80000 грн.; б) будь-який податок та збір, який може підлягати сплаті із суми визначеної у підпункті "а" підпункту 1 пункту 5 прохальної частини цього адміністративного позову,
- Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 : а) відшкодування моральної шкоди у розмірі 80000 грн.; б) будь-який податок та збір, який може підлягати сплаті із суми, визначеної у підпункті "а" підпункту 2 пункту 5 прохальної частини цього адміністративного позову.
4) Зобов`язати:
- Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України вчинити певні дії, а саме: а) вжити в межах повноважень, передбачених законом, заходи з метою поновлення прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 , отримання ОСОБА_1  належних чином оформлених форм ОК-2 за період з 1998 року по 2024 рік включно, б) діючі як податковий агент, утримати податки та збори, передбачені Податковим кодексом України, з сум коштів, визначених у підпункті 1 пункту 5 прохальної частини цього адміністративного позову,
- Пенсійний фонд України вчинити певні дії, а саме: а) вжити в межах повноважень, передбачених законом, заходи з метою поновлення прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 , отримання ОСОБА_1 належних чином оформлених форм ОК-2 за період з 1998 року по 2024 рік включно; б) діючі як податковий агент, утримати податки та збори, передбачені Податковим кодексом України, з сум коштів, визначених у підпункті 2 пункту 5 прохальної частини цього адміністративного позову,
- Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вчинити певні дії, а саме: а) вжити в межах повноважень, передбачених законом, заходи з метою поновлення прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 , отримання ОСОБА_1 належних чином оформлених форм ОК-2 за період з 1998 року по 2024 рік включно; б) зобов`язати відділ обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надати ОСОБА_1 належним чином оформлені форми ОК-2 за період з 1998 року по 2024 рік включно.
5) у випадку невиплати Міністерством соціальної політики, сім`ї та єдності України протягом трьох місяців від дати, коли рішення стане остаточним, чи несвоєчасної виплати Міністерством соціальної політики, сім`ї та єдності України протягом трьох місяців від дати, коли рішення стане остаточним, названої суми, визначеної у підпункті 1 пункті 5 прохальної частини цього адміністративного позову, після закінчення вищезазначених трьох місяців і до остаточного розрахунку на названу суму нараховуватиметься відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського Центрального Банку, що діятиме в період несплати, плюс три відсоткові пункти.
6) у випадку невиплати Пенсійним фондом України протягом трьох місяців від дати, коли рішення стане остаточним, чи несвоєчасної виплати Пенсійним фондом України протягом трьох місяців від дати, коли рішення стане остаточним, названої суми, визначеної у підпункті 2 пункті 5 прохальної частини цього адміністративного позову, після закінчення вищезазначених трьох місяців і до остаточного розрахунку на названу суму нараховуватиметься відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського Центрального Банку, що діятиме в період несплати, плюс три відсоткові пункти.
Ухвалою судді від 29.08.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Відповідач-1 - ГУ ПФУ в Кіровоградській області - подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що позивач 18.04.2025 року та 17.06.2025 року звертався до відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області з вимогою надати індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-2. За зверненням позивача 17.06.2025 року були сформовані та видані йому довідки за формою ОК-2 за 1998 - 2009 роки. Відповідно до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-2 формується на підставі річної звітності страхувальників, яка подавалась у період з 1998 року по 2009 рік. Чинним законодавством не передбачено формування довідки за формою ОК-2 за періоди після 2009 року. У діях працівників відділу обслуговування громадян №5 не встановлено порушень, про що позивача повідомлено у відповіді на його звернення №5276-5262/К-02/8-1100/25 від 02.07.2025 року.
Відповідач-2 - Пенсійний фонд України - подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що він неодноразово роз`яснював позивачу порядок та умови для видачі довідок з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Звернення позивача від 19.06.2025 року про перевірку законності дій працівників відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області розглянуто у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян", а позивачу надано відповідь №27530-30875/К-04/8-2800/25 від 16.07.2025 року. Незгода позивача з наданою відповіддю не свідчить про протиправність дій Пенсійного фонду України.
Відповідач-3 - Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України - подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що Мінсоцполітики не здійснює повноваження з ведення Реєстру застрахованих осіб та надання довідок за формою ОК-2. Оскільки порушені у зверненні ОСОБА_1 від 19.06.2025 року питання перевірки діяльності територіальних органів Пенсійного фонду України належать до повноважень Пенсійного фонду України, то Мінсоцполітики листом №1604/0/196-25 від 18.07.2025 року доручило йому здійснити відповідні заходи реагування та проінформувати заявника про результати розгляду. Мінсоцполітики діяло в межах повноважень, а підстави для покладення на нього відповідальності за спірні правовідносини відсутні. 
Позивач подав відповіді на відзиви, у яких вказував на порушення вимог чинного законодавства у діяльності відповідачів та доводив заподіяння йому моральної шкоди. 
Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), суд установив такі обставини.
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із запитом на публічну інформацію від 08.04.2025 року, зокрема з питань способу отримання індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-2 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Директор Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійний фонд України надав ОСОБА_1 відповідь №2800-060202-8/24622 від 14.04.2025 року про те, що засобами вебпорталу Пенсійного фонду України не передбачено формування довідки за формою ОК-2. Така форма довідки може бути надана у будь-якому відділі обслуговування громадян (сервісному центрі) територіального органу Пенсійного фонду України. 
ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області та подав заяву від 18.04.2025 року, адресовану ГУ ПФУ в Кіровоградській області, у якій просив видати йому довідку ОК-2 у найкоротший термін, про результати розгляду заяви надати відповідь. 
Заступник начальника ГУ ПФУ в Кіровоградській області надала ОСОБА_1 відповідь №3774-3678/К-02/8-110025 від 05.05.2025 року з роз`ясненнями про те, що відповідно Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування довідку форми ОК-2 в паперовій формі можна отримати при особистому зверненні до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України.
Позивач направив запит від 24.05.2025 року, адресований Пенсійному фонду України, та ГУ ПФУ в Кіровоградській області, в якому просив надіслати (надати) йому індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-2 за період з 01.01.2000 року по 12.06.2018 року, з 12.06.2018 року по 01.01.2025 року. 
Заступник директора Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійний фонд України надала позивачу відповідь №20964-26565/К-06/8-2800/25 від 29.05.2025 року про те, що засобами вебпорталу Пенсійного фонду України не передбачено формування довідки за формою ОК-2. Така форма довідки може бути надана у будь-якому відділі обслуговування громадян (сервісному центрі) територіального органу Пенсійного фонду України. 
В.о. начальника ГУ ПФУ в Кіровоградській області надала позивачу відповідь №1100-0201-8/31520 від 30.05.2025 року, про те, що відповідно Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування довідку форми ОК-2 у паперовій формі можна отримати при особистому зверненні до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України.
У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області та 17.06.2025 року отримав роздруковані у паперовій формі індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-2 за 1998 - 2009 роки. 
Тоді ж він подав звернення від 17.06.2025 року, адресоване ГУ ПФУ в Кіровоградській області, у якому просив вжити передбачені законодавством заходи щодо перевірки законності дій та встановлення винних осіб, що ускладнюють отримання ним форми ОК-2 за періоди 2010 - 2024 років, а також вжити заходи щодо можливості отримання ним форми ОК-2 за періоди 2010 - 2024 років. 
Згодом ОСОБА_1 направив звернення від 19.06.2025 року, адресоване Міністерству соціальної політики України, Пенсійному фонду України, ГУ ПФУ в Кіровоградській області, щодо перевірки законності дій. Просив перевірити законність дій окремих працівників відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області під час відвідування ним відділу та щодо ненадання йому своєчасно та в повному обсязі форми ОК-2, створення перешкод в отриманні ним форми ОК-2. Просив встановити винних осіб - окремих працівників відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області, ГУ ПФУ в Кіровоградській області, Пенсійного фонду України, які створили перешкоди у своєчасному та в повному обсязі отриманні ним форми ОК-2 за періоди 1998 - 2024 років, а також змушуванні його своїми діями витрачання власний час на відстоювання своїх прав та свобод, визначених Конституцією України. 
Заступник начальника ГУ ПФУ в Кіровоградській області надала позивачу відповідь №5276-5262/К-02/8-1100/25 від 02.07.2025 року про те, що передбачена додатком 3 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування довідка за формою ОК-2 формується на підставі річної звітності страхувальників, що подавалася за 1998 - 2009 роки. Для отримання індивідуальних відомостей про застраховану особу за інші періоди цим Положенням передбачено формування довідки за формою ОК-5. Працівники відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області діяли в межах чинного законодавства. З метою перевірки доводів, викладених у зверненні, у працівників відділу відібрані письмові пояснення. За результатами перевірки не встановлено порушень вимог законів України "Про державну службу", "Про запобігання корупції" та Правил етичної поведінки державних службовців. 
Начальник Управління з питань обслуговування громадян Пенсійного фонду України надала позивачу відповідь №27530-30875/К-04/8-2800/25 від 16.07.2025 року, у якій повідомила про результати перевірки обставин звернення ОСОБА_1 до відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області та надання йому відповідей і запитаних довідок за формою ОК-2. Перевіркою встановлено, що спеціалісти сервісного центру діяли в межах наданих їм повноважень та з дотриманням вимог Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України. 
Генеральний директор Директорату розвитку соціального страхування та пенсійного забезпечення Міністерства соціальної політики України листом №1604/0/196-25 від 18.07.2025 року направила звернення ОСОБА_1 від 19.06.2025 року до Пенсійного фонду України для розгляду по суті порушеного питання щодо ненадання ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідки форми ОК-2 та вжиття відповідних заходів реагування, про що повідомлено позивача. 
Отримавши ці відповіді та не погодившись із ними, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 року, який набрав чинності 01.01.2011 року. Цей Закон містить такі норми:
Стаття 1. Визначення термінів
1. У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
1) Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб;
2) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
3) застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;
7) Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.
Стаття 12-1. Функції Пенсійного фонду
1. Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань:
1) формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону.
Стаття 14-1. Обов`язки Пенсійного фонду та його територіальних органів
1. Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані:
1) надавати на безоплатній основі інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру податковим органам, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, органам праці та соціального захисту, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, у порядку, визначеному Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах праці, трудових відносин та зайнятості населення, соціального захисту населення, Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики;
2) забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру;
3) здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру;
4) надавати безоплатно на вимогу застрахованих осіб інформацію, що міститься на їх персональних облікових картках у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру.
Стаття 16. Призначення та структура Державного реєстру
1. Державний реєстр створюється для забезпечення:
ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації;
накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
2. Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.
3. Ведення реєстру страхувальників Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Стаття 17. Використання інформації з Державного реєстру
1. Інформація з Державного реєстру використовується з додержанням вимог законів України "Про інформацію" та "Про захист персональних даних" виключно для потреб, визначених цим Законом та законами з окремих видів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також для:
призначення всіх видів державної соціальної допомоги та субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива;
виявлення порушень законодавства про працю, у тому числі фактів використання праці неоформлених працівників, вимог законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавцями;
моніторингу дотримання законодавства про соціальний діалог, про професійні спілки, права та гарантії їх діяльності;
обміну інформацією з Централізованим банком даних з проблем інвалідності;
накопичення, зберігання та використання відповідно до законодавства інформації про сформовані (видані), продовжені листки непрацездатності.
Інформація з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру також може надаватися центральним органам виконавчої влади та державним підприємствам, що належать до сфери їх управління, роботодавцям, банкам, підприємствам, установам та організаціям з метою її використання для обслуговування громадян (за їхньою згодою або у випадках, встановлених законом щодо захисту персональних даних) у порядку, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
6. Інформація з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру надається на запит платників єдиного внеску та/або застрахованих осіб чи уповноважених ними третіх осіб у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Стаття 20. Реєстр застрахованих осіб
1. Реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.
Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування і соціальними та іншими виплатами, передбаченими законодавством, та електронного реєстру листків непрацездатності, порядок організації ведення та надання інформації з якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є податкові органи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
У разі якщо інформація про особу вноситься до реєстру застрахованих осіб вперше, проводиться ідентифікація особи з обов`язковим підтвердженням відповідності реєстраційного номера облікової картки платника податків даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або серії (за наявності) та номера паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті громадянина України), документа, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства.
2. Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
7. Відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
За визначенням, наведеним у частині 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застрахована особа має право: 
4) отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі інформацію, що відображає обсяг пенсійних коштів на її накопичувальному пенсійному рахунку в Накопичувальному фонді або індивідуальному пенсійному рахунку в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення, якщо застрахована особа обрала такий недержавний пенсійний фонд, та стан здійснення пенсійних виплат за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду, та в порядку, визначеному цим Законом; 
5) звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування;
8) оскаржувати в установленому законодавством порядку дії страхувальника, виконавчих органів Пенсійного фонду, їх посадових осіб та інших суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від:
державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;
роботодавців;
застрахованих осіб;
фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;
центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру;
податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією;
державної служби зайнятості;
інших підприємств, установ, організацій та військових частин;
компаній з управління активами;
зберігачів;
інших джерел, передбачених законодавством.
Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" інформація у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог, передбачених законодавством про інформацію.
Відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються: 1) виконавчими органами Пенсійного фонду для: надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Пенсійний фонд забезпечує комплекс організаційних та технічних заходів, спрямованих на захист відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку, в тому числі забезпечує обмеження кола службових осіб, які в силу своїх службових обов`язків мають доступ до відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року №10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 року за № 785/25562, затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (надалі - Положення №10-1), яке містить такі норми:
І. Загальні положення
1. Це Положення відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.
4. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.
5. Реєстр застрахованих осіб забезпечує:
облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію;
накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
II. Формування Реєстру застрахованих осіб
1. Реєстр застрахованих осіб формується як система накопичення, збереження електронних даних на базі централізованих інформаційних технологій відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронний цифровий підпис", "Про захист персональних даних", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".
2. Джерела формування реєстру застрахованих осіб визначені статтею 18 Закону.
У Реєстрі застрахованих осіб накопичується, зберігається, автоматично обробляється інформація (далі - обробка інформації) про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інформація, необхідна для обчислення і призначення страхових виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування із:
звітності та повідомлень про прийняття працівника на роботу;
системи персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
електронних пенсійних справ;
системи обліку сплати страхових внесків;
фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;
відомостей, що подаються застрахованими особами у випадках, передбачених законами та цим Положенням;
реєстру страхувальників Державного реєстру;
центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану;
звернень громадян до органів Пенсійного фонду України;
інших джерел, передбачених законодавством.
IV. Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них
1. Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені частиною третьою статті 20 Закону та частиною третьою статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
2. До облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме:
- персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності;
- відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства;
- відомості про облік стажу окремих категорій осіб відповідно до законодавства;
- відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність;
- відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність;
- відомості про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та одноразової сплати особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;
- відомості про суми доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- відомості електронних пенсійних справ, включаючи інформацію про паспортні дані пенсіонера та його місце проживання; копії документів, на підставі яких призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання, допомогу на поховання тощо) та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати з часу її призначення до закриття пенсійної справи; інформація про членів сім`ї застрахованої особи, які знаходяться на її утриманні, та її дітей;
- періоди страхового стажу на основі сплати страхових внесків та єдиного внеску системи обліку сплати страхових внесків;
- інформація щодо виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, включаючи дані про підставу (дата та вид страхового випадку), дати початку та закінчення здійснення виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування виплат, їх вид, суми виплат;
- інформація про звернення громадян до органів Пенсійного фонду України, включаючи дані про надання особам електронних послуг відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 (відомості веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України);
- інформація про фізичних осіб, які сплачують / за яких сплачують страхові внески до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
- відомості про надання третім особам інформації з Реєстру застрахованих осіб, що стосується такої застрахованої особи.
3. Відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
V. Надання та формування інформації з Реєстру застрахованих осіб
1. Інформація з Реєстру застрахованих осіб використовується з додержанням вимог Законів України "Про інформацію" та "Про захист персональних даних" виключно для потреб, визначених статтею 17 Закону.
2. Інформація з Реєстру застрахованих осіб надається безоплатно Пенсійним фондом України та територіальними органами Пенсійного фонду України в паперовій та/або електронній формі.
3. Інформація з Реєстру застрахованих осіб формується за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру на підставі відомостей, що містяться у ньому, з присвоєнням індексного номера документу та фіксацією дати та часу його формування.
Сформований програмним способом документ про інформацію з Реєстру застрахованих осіб включає обов`язкові атрибути - перевірочні коди (цифровий та QR) та засвідчується електронним цифровим підписом, що є аналогом електронної печатки Пенсійного фонду України.
4. Інформація з Реєстру застрахованих осіб містить актуальні на дату та час її формування відомості, що обробляються в Реєстрі, або відомості про відсутність інформації за визначеними параметрами пошуку.
Інформація з Реєстру застрахованих осіб формується програмним способом за такими параметрами:
суб`єктом - застрахованою особою чи страхувальником (групою застрахованих осіб чи страхувальників) із зазначенням: для застрахованої особи - номера облікової картки та реєстраційного номера облікової картки платника податків; для страхувальника - коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків;
обсягом інформації - у повному обсязі чи за окремий період;
складом інформації - про участь особи у загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні, джерела надходження відомостей щодо неї, набуття застрахованою особою права на отримання страхових виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо;
призначенням інформації - для призначення пенсії, всіх видів державної соціальної допомоги та субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидії), виявлення фактів використання праці неоформлених працівників та порушень законодавства про працю та інших цілей, визначених Законом.
5. Відомості, що обробляються в Реєстрі застрахованих осіб, залежно від виду та обсягу можуть формуватись у формі таблиць, переліків, довідок тощо та надаватись листом Пенсійного фонду України або його територіального органу, оформленим відповідно до вимог діловодства.
6. Інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається за такими формами:
індивідуальні відомості про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення;
дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) - згідно з додатком 6 до цього Положення;
дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) в межах максимальної величини, яка враховується для розрахунку всіх соціальних виплат, - згідно з додатком 7 до цього Положення;
витяг з Реєстру застрахованих осіб - згідно з додатком 8 до цього Положення;
дані про трудовий та страховий стаж - згідно з додатком 9 до цього Положення;
дані про особливі умови праці - згідно з додатком 10 до цього Положення;
довідка про розмір пенсії пенсіонера - згідно з додатками 11 (для паперової форми), 12 (для електронної форми) до цього Положення;
довідка для призначення субсидій - згідно з додатками 13 (для паперової форми), 14 (для електронної форми) до цього Положення.
У разі відсутності в Реєстрі застрахованих осіб інформації про застраховану особу за визначеними параметрами формується та надається довідка про відсутність індивідуальних відомостей про особу за формою згідно з додатком 15 до цього Положення.
7. Інформація з Реєстру застрахованих осіб надається в електронній формі після ідентифікації особи у базі даних веб-порталу відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 (зі змінами), а також застрахованим особам через термінали доступу, у тому числі автоматизовані, суб`єктів, підключених до інформаційних сервісів на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України відповідно до договорів, укладених у порядку, встановленому законодавством про отримання інформації з систем, де здійснюється обробка інформації, вимоги щодо захисту якої встановлено Законом (зовнішні користувачі масових прикладних сервісів).
Передавання інформації через зовнішніх користувачів масових прикладних сервісів веб-порталу Пенсійного фонду України, до яких можуть належати банки, національний оператор поштового зв`язку, страхувальники, інші підприємства, установи та організації (за згодою застрахованих осіб або у випадках та у порядку, встановлених законодавством у сфері захисту персональних даних) тощо, здійснюється за наявності комплексної системи захисту інформації інформаційно-телекомунікаційної системи Пенсійного фонду України з підтвердженою відповідністю згідно з вимогами законодавства у сфері захисту інформації.
Доступ до документа у сховищі електронних документів веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України здійснюється за допомогою перевірочних кодів та коду підтвердження, що надаються застрахованій особі, яка здійснила запит на формування електронного документа, на вказану нею адресу електронної пошти та/або СМС-повідомленням.
8. Інформація з Реєстру застрахованих осіб надається територіальними органами Пенсійного фонду України в паперовій формі:
- застрахованій особі особисто при пред`явленні паспорта (іншого документа, що посвідчує особу), документа, який підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта, або свідоцтва про загальнообов`язкове соціальне страхування чи пенсійного посвідчення;
- у разі якщо застрахованою особою є неповнолітня або недієздатна особа чи особа, цивільна дієздатність якої обмежена, - батькам, опікуну, піклувальнику (законному представнику), представнику закладу, який здійснює опіку та піклування, при пред`явленні документів, що дають змогу територіальному органу Пенсійного фонду України ідентифікувати застраховану особу та її законного представника чи піклувальника або представника закладу, який здійснює опіку та піклування, а також документів, що підтверджують статус законного представника застрахованої особи чи її піклувальника або представника закладу, який здійснює опіку та піклування (відповідне посвідчення, свідоцтво про народження, рішення суду тощо);
- представнику застрахованої особи чи страхувальника - при пред`явленні документів, що посвідчують особу представника та її повноваження діяти від імені особи, яку він представляє, а також засвідчених копій документів, що дають змогу територіальному органу Пенсійного фонду України ідентифікувати застраховану особу, страхувальника.
9. Страхувальникам надається інформація із Реєстру застрахованих осіб про застрахованих осіб, які перебувають у трудових відносинах з цими страхувальниками, за період перебування особи у трудових відносинах із страхувальником, а також відомості про страховий стаж цих застрахованих осіб, необхідні для призначення соціальних виплат.
10. Інформація з Реєстру застрахованих осіб, що містить відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта громадянина України, його сімейний стан, інформацію про інвалідність (групи, підгрупи, причини інвалідності із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань), матеріальний стан, адресу, дату і місце народження, місце проживання та перебування, надається виключно особі, якої вони стосуються (уповноваженій нею особі), а також у випадках, передбачених законами.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 року №13-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 18.08.2015 року за №991/27436, затверджено Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, яке містить такі норми:
I. Загальні положення
Це Положення визначає організаційні засади прийому та обслуговування осіб, які звертаються до територіальних органів Пенсійного фонду України (далі - органи Пенсійного фонду), у тому числі за допомогою засобів технічних засобів електронних комунікацій, відповідно до вимог Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
3. Принципи здійснення прийому та обслуговування осіб органами Пенсійного фонду:
додержання вимог чинного законодавства та етичних норм поведінки;
прозорість, відкритість та зрозумілість дій у сфері надання послуг;
компетентність та ефективність;
своєчасність та якість;
нерозголошення інформації, повідомленої особою, яка звертається за отриманням послуги, крім випадків, встановлених чинним законодавством;
орієнтація на одержувача - формування ефективної системи взаємодії з одержувачем послуги, надання послуги на базі централізованих інформаційних технологій незалежно від місця взяття його на облік (проживання, перебування на обліку);
інформованість - функціонування постійно діючої системи інформаційного забезпечення одержувача послуги.
4. Обслуговування осіб органами Пенсійного фонду здійснюється:
стаціонарно - в приміщеннях органів Пенсійного фонду;
на виїзному прийомі, на віддалених робочих місцях, розташованих в приміщеннях територіальних громад, центрах надання адміністративних, соціальних послуг, інших приміщеннях (далі - віддалені робочі місця);
дистанційно;
шляхом надання електронних послуг, у тому числі через агентські пункти.
5. Під час здійснення прийому та обслуговування особи користуються правами, передбаченими Законами України "Про звернення громадян", "Про захист персональних даних", "Про доступ до публічної інформації", законодавством про соціальне та пенсійне забезпечення, законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини.
Особи, що звертаються до органів Пенсійного фонду, мають право:
звертатися до органів Пенсійного фонду особисто або через представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку;
одержати відповідь про результати розгляду звернення в обраний ними спосіб (усно, в письмовій та/або електронній формі, шляхом СМС-повідомлення);
безоплатно отримувати інформацію про особу, що обробляється Пенсійним фондом;
отримувати консультації та роз`яснення щодо застосування законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсійне забезпечення, щодо призначення житлової субсидії та надання пільг, у тому числі щодо прав та обов`язків платника єдиного внеску та застрахованої особи;
інші права, визначені чинним законодавством.
6. Під час здійснення прийому та обслуговування особа, що звернулась до органів Пенсійного фонду, надає інформацію про себе (прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, місце проживання).
У разі звернення про надання персональних даних, які обробляються Пенсійним фондом України, або подання заяв особа, що звертається до органів Пенсійного фонду, надає документи, що посвідчують особу, а у разі звернення за отриманням такої інформації про інших осіб чи подання заяв від імені інших осіб - додатково надає відповідні документи, що підтверджують її повноваження.
Ідентифікація заявника (його представника), у разі звернення про надання персональних даних, які обробляються Пенсійним фондом України, або подання заяв полягає у встановленні особи заявника (його представника), і проводиться на підставі належного йому паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортного документу іноземця або документу, що посвідчує особу без громадянства, посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця або іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтва про народження дитини та документа, що підтверджує повноваження представника - у разі звернення за отриманням інформації про інших осіб чи подання заяв від імені інших осіб.
7. Органи Пенсійного фонду зобов`язані:
надавати безоплатно будь-якій особі, в тому числі пільговикам, одержувачам житлової субсидії, постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей, підприємствам та організаціям, що надають послуги, які звертаються до органу Пенсійного фонду безпосередньо або за допомогою засобів комунікації, з питань, що належать до компетенції органів Пенсійного фонду, консультації в усній та письмовій формі щодо застосування законодавства про пенсійне забезпечення, призначення житлової субсидії, пільг, здійснення страхових виплат, обліку осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, їх прав та обов`язків, порядку сплати страхових внесків, заповнення звітності та інших питань;
надавати на вимогу застрахованої особи інформацію, що міститься на її персональній обліковій картці в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;
об`єктивно, всебічно і вчасно розглядати звернення;
забезпечувати реалізацію передбачених законодавством прав осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду;
повідомляти осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду, про результати перевірки звернення і суть прийнятого рішення;
у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснювати порядок оскарження прийнятого рішення;
не допускати безпідставної передачі звернень іншим органам;
забезпечити (за потреби) проведення прийому осіб із залученням фахівців, що володіють мовою жестів.
8. Органи Пенсійного фонду мають право перевіряти документи, що посвідчують особу та її повноваження.
9. Органи Пенсійного фонду не мають права:
вимагати від заявника надання документів, інформації або вчинення дій, надання або здійснення яких не передбачено законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини, або які знаходяться в розпорядженні (віднесені до компетенції) відповідного органу Пенсійного фонду;
відмовляти одержувачу у прийнятті оформлених належним чином і поданих у встановленому законодавством порядку заяв, звернень, документів, які він вважає за необхідне подати органу Пенсійного фонду.
II. Організація стаціонарного прийому та обслуговування громадян
1. Прийом громадян здійснюється протягом робочого часу органу Пенсійного фонду без поділу за територіальним (зональним, дільничним) принципом в межах території обслуговування відповідного органу Пенсійного фонду.
Прийом та обслуговування здійснюються незалежно від взяття на облік (місця проживання, перебування) особи на території обслуговування відповідного органу Пенсійного фонду з питань:
- одержання інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб Державного реєстру).
7. Прийом та обслуговування осіб органами Пенсійного фонду забезпечуються спеціалістами, до функціональних обов`язків яких належить зазначене питання (далі - сервісний центр).
Схема дій спеціаліста сервісного центру наведена у додатку 2 до цього Положення.
VII. Оскарження дій (рішень) органів Пенсійного фонду
Дії (бездіяльність) щодо здійснення прийому та обслуговування громадян в органах Пенсійного фонду можуть бути оскаржені до вищого органу Пенсійного фонду, а також до суду.
Правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг визначає Закон України "Про адміністративні послуги". 
Відповідно до статті 1 цього Закону: 
1) адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону;
2) суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг;
3) суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.
Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України "Про адміністративні послуги" до адміністративних послуг прирівнюється надання органом виконавчої влади, іншим державним органом, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, їх посадовими особами, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації витягів та виписок із реєстрів, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб`єкту звернення, а також об`єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 10 Закону України "Про адміністративні послуги" граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом.
У разі якщо законом не визначено граничний строк надання адміністративної послуги, цей строк не може перевищувати 30 календарних днів з дня подання суб`єктом звернення заяви та документів, необхідних для отримання послуги.
Адміністративна послуга вважається наданою з моменту отримання її суб`єктом звернення особисто або направлення поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) листа з повідомленням про можливість отримання такої послуги на адресу суб`єкта звернення. У випадках, передбачених законодавством, відповідний документ може бути надісланий поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення), у тому числі, за бажанням суб`єкта звернення, кур`єром за додаткову плату або за допомогою технічних засобів електронних комунікацій. При цьому строк доставки поштової кореспонденції не зараховується до строку надання адміністративної послуги.
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 19 Закону України "Про адміністративні послуги" посадові особи, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністратори несуть дисциплінарну, цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законом, за порушення вимог законодавства у сфері надання адміністративних послуг.
Дії або бездіяльність посадових осіб, уповноважених відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністраторів можуть бути оскаржені в порядку адміністративного оскарження та/або до суду в порядку, встановленому законом.
Шкода, заподіяна фізичним або юридичним особам посадовими особами, уповноваженими відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністраторами внаслідок їх неправомірних діянь, відшкодовується у встановленому законом порядку.
Згідно з наказом Пенсійного фонду України від 23.07.2021 року №102 "Про затвердження типових інформаційних карток послуг у сфері пенсійного забезпечення, ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, платежів" надання інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування належить до переліку адміністративних послуг у сфері ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, що надаються територіальними органами Пенсійного фонду України.
Суд зазначає, що в Україні функціонує Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування, який складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Пенсійний фонд України формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Джерелом формування реєстру застрахованих осіб є відомості, що надходять в складі звітності від страхувальників. До реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інформація, необхідна для обчислення і призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування є персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, який впроваджено з 1 жовтня 1998 року відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 року №794 "Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування", від 08.06.1998 року №832 "Про заходи щодо поетапного впровадження у Пенсійному фонді автоматизованого персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування".
Застраховані особи мають право на безоплатне отримання інформації про себе з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі індивідуальних відомостей, що містяться в персональній обліковій картці, у порядку та за формами, визначеними правлінням Пенсійного фонду України.
Надання такої інформації здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України, які є суб`єктами надання цієї адміністративної послуги. 
Інформація формується за допомогою програмних засобів ведення Реєстру застрахованих осіб з присвоєнням індексного номера документу та фіксацією дати та часу його формування.
Інформація надається в електронній формі (через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг Портал Дія) або в паперовій формі (при особистому зверненні до територіального органу Пенсійного фонду).
Згідно з нормами Положення №10-1 індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб формуються програмним способом у вигляді трьох форм - форми ОК-2, ОК-5, ОК-7 (додатки 3, 4, 5 до Положення №10-1).
Цей спір виник у зв`язку зі зверненням позивача до органів Пенсійного фонду за отриманням інформації з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме індивідуальних відомостей про нього як про застраховану особу за формою ОК-2. 
Позивач 18.04.2025 року та 17.06.2025 року звертався за отриманням таких відомостей до відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області, розташованого у м. Світловодську, прохаючи надати йому таку інформацію в паперовій формі. 
Відділ обслуговування громадян №5 (сервісний центр) входить до складу Управління обслуговування громадян, яке є самостійним структурним підрозділом ГУ ПФУ в Кіровоградській області.
Спеціаліст відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області 17.06.2025 року за допомогою програмних засобів ведення Реєстру застрахованих осіб 17.06.2025 року роздрукувала індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за формою ОК-2 за 1998 - 2008 звітні роки. 
Позивач 17.06.2025 року отримав ці документи у відділі обслуговування громадян №5 (сервісному центрі) ГУ ПФУ в Кіровоградській області, про що розписався у журналі видачі повідомлень, довідок, виписок, інших документів з питань пенсійного забезпечення. У примітці він вказав, що йому не надані такі відомості за 2010 - 2024 роки. 
Позивач у позові стверджує, що працівники відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру) ГУ ПФУ в Кіровоградській області безпідставно зволікали із оформленням за його запитом індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-2, а ті відомості, які йому надали 17.06.2025 року, оформлені неналежним чином та не містять повної інформації, зокрема за 2010 - 2024 роки. 
Суд зазначає, що форма ОК-2, яка є додатком 3 до Положення №10-1, містить індивідуальні відомості про застраховану особу, подані роботодавцями (платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування) до системи персоніфікованого обліку за формою ІНДАНІ (індивідуальні відомості про заробіток (дохід), страхові внески застрахованої особи) до запровадження звітності зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
У 2001 - 2002 роках такі відомості за формою ІНДАНІ подавалися роботодавцями/страхувальниками відповідно до додатку 13 до Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.10.2001 року №16-6, а у 2004 - 2009 роках - відповідно до додатку 6 до Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року №7-6. 
Оскільки платники збору на обов`язкове державне пенсійне страхування подавали індивідуальні відомості за формою ІНДАНІ у складі річної звітності до системи персоніфікованого обліку лише у 2001 - 2009 роках, то починаючи з 2010 року такі відомості у системі персоніфікованого обліку та у Реєстрі застрахованих осіб не накопичуються та за формою ОК-2 не формуються і не надаються. 
Натомість індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб за періоди, починаючи з 2000 року, надаються за формою ОК-5 (додаток 4 до Положення №10-1), а за періоди, починаючи з 2011 року - за формою ОК-7 (додаток 5 до Положення №10-1).
Отже, вимоги позивача про надання йому індивідуальних відомостей про нього як про застраховану особу за формою ОК-2 за 2010 - 2024 роки є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. За такі періоди індивідуальні відомості про застраховану особу формуються та надаються за формами ОК-5 та ОК-7.
Щодо зауважень позивача щодо неналежного оформлення виданих йому документів через невідповідність їх вимогам ДСТУ 4163:2020 (зокрема, роздрукування їх у зменшеному форматі), то це не є порушенням вимог Положення №10-1. 
Видані позивачу документи відповідають формі ОК-2, встановленій додатком 3 до Положення №10-1, та містять усі необхідні відомості й реквізити. Вони сформовані на підставі даних, наявних у системі персоніфікованого обліку, та відображають інформацію в обсязі, передбаченому чинним законодавством для форми ОК-2. 
Ці документи є повністю придатними для сприйняття їх змісту (містять чітке та розбірливе зображення повного тексту і реквізитів), що виключає двозначне тлумачення викладеної у них інформації та забезпечує можливість їх використання за призначенням. 
Позивач не довів наявності у зазначених документах викривлення змісту, відсутності необхідних відомостей або неможливості використання наданої інформації за її призначенням.
Відсутність у наданих документах відомостей за 2010 - 2024 роки зумовлена особливостями нормативного регулювання подання та обліку індивідуальних відомостей про застраховану особу, а не протиправною бездіяльністю посадових осіб органів Пенсійного фонду. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач-1 виконав обов`язок щодо надання позивачу індивідуальних відомостей за формою ОК-2 у межах і спосіб, що визначені чинним законодавством, а доводи позивача про неповноту та неналежне оформлення наданих документів є необґрунтованими.
У позові позивач стверджує, що відповідачі, яким він адресував звернення від 19.06.2025 року про перевірку законності дій посадових осіб ГУ ПФУ в Кіровоградській області, неналежно розглянули його звернення та вчинили бездіяльність.
Відповідно до Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №423, Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, внутрішньо переміщених осіб, запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі, торгівлі людьми, забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, надання соціальних послуг та проведення соціальної роботи, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, ветеранів праці, ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, постраждалих учасників Революції Гідності, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України в частині організації виплати їм до Дня Незалежності України разової грошової виплати, ветеранів військової служби, жертв нацистських переслідувань, дітей війни та жертв політичних репресій, пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки (державна допомога, пільги, житлові субсидії та інші виплати, що проводяться за рахунок державного бюджету, соціальні послуги) та за дотриманням прав дітей, а також забезпечує формування та реалізує державну політику щодо здійснення державного нагляду у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності в частині забезпечення відповідності законодавству рішень уповноваженого органу управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління), державного регулювання та нагляду за дотриманням норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі, у сфері гуманітарної допомоги.
Згідно з пунктом 4 Положення Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань:
20) здійснює контроль за діяльністю Пенсійного фонду України з ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;
110) здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Мінсоцполітики, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління. 
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2025 року №904 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" Міністерство соціальної політики України перейменовано на Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України.
Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Згідно з пунктом 4 Положення Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань:
5) формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) та у складі зазначеного реєстру - реєстр платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
6) організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо:
внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб та їх використання;
надання страхувальникам та застрахованим особам інформації, визначеної законодавством;
17) здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Пенсійного фонду України, його територіальних органів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Пенсійного фонду України. 
Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15.01.2015 року за № 40/26485, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.
Згідно з пунктом 4 Положення Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань:
3) організовує роботу управлінь Фонду щодо:
ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) та у складі реєстру застрахованих осіб - реєстру платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, внесення відомостей до них та їх використання;
надання страхувальникам та застрахованим особам інформації, визначеної законодавством;
18) здійснює розгляд звернень, заяв та скарг підприємств, установ, організацій і громадян з питань діяльності Фонду, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання реалізації громадянами вказаних конституційних прав регулює Закон України "Про звернення громадян".
Згідно з частиною 1 статті 1 цього Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Згідно зі статтею 4 Закону України "Про звернення громадян" до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:
- порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);
- створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;
- незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. (частина 1 статті 5 Закону України "Про звернення громадян").
Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). 
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про звернення громадян" скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Відповідно до статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Згідно зі статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Суд установив, що звернення ОСОБА_1 від 19.06.2025 року по суті є скаргою на дії посадових осіб ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо порушення його права на отримання інформації з Реєстру застрахованих осіб. Він адресував його одночасно трьом органам - ГУ ПФУ в Кіровоградській області, Пенсійному фонду України, Міністерству соціальної політики України.
ГУ ПФУ в Кіровоградській області надало позивачу мотивовану відповідь №5276-5262/К-02/8-1100/25 від 02.07.2025 року, вирішивши усі порушені позивачем питання, які входили до компетенції цього територіального органу Пенсійного фонду. Відповідач-1 роз`яснив порядок формування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-2 та повідомив про результати перевірки дій підлеглих працівників відділу обслуговування громадян №5 (сервісного центру). 
Пенсійний фонд України надав позивачу мотивовану відповідь №27530-30875/К-04/8-2800/25 від 16.07.2025 року з питань, що належать до його повноважень щодо координації та контролю за діяльністю територіальних органів щодо внесення відомостей до Реєстру застрахованих осіб та їх використання, надання застрахованим особам інформації, визначеної законодавством. 
Міністерство соціальної політики України правомірно листом №1604/0/196-25 від 18.07.2025 року переслало за належністю звернення ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, оскільки питання, порушені у зверненні, належали саме до його компетенції і не стосувалися оскарження дій безпосередньо працівників Пенсійного фонду України. 
Відповідачі при розгляді звернення позивача від 19.06.2025 року дотрималися процедури розгляду звернень громадян, оформлення результатів розгляду звернень та надання відповіді, що передбачена Законом України "Про звернення громадян". 
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У статті 4 КАС України зазначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Крім того, самі по собі строки поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набувати) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк.
Згідно з частиною 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та / або виникнення додаткового обов`язку.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав / законних інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин. Саме по собі порушення вимог закону рішенням / дією / бездіяльністю суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними / скасування судом, оскільки обов`язковою умовою для цього є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цим рішенням чи дією з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов. 
Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, а тому встановлена судом відсутність порушеного права на момент звернення до суду з позовом є підставою для прийняття рішення про відмову у задоволенні такого позову.
Суд у ході розгляду справи не встановив порушень права позивача як застрахованої особи на отримання інформації з Реєстру застрахованих осіб. Запитані позивачем індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-2 на момент звернення до суду з позовом надані йому у повному обсязі, що виключає застосування у спірних правовідносинах такого способу захисту прав як визнання бездіяльності відповідача-1 протиправною та зобов`язання його вчинити певні дії на користь позивача. 
Також суд не встановив порушень права позивача на належний розгляд його звернення, оскільки відповідачі дотрималися вимог Закону України "Про звернення громадян" і не вчиняли протиправної бездіяльності, а незгода позивача зі змістом наданих йому відповідей не свідчить про порушення його прав. 
Доводи позивача про порушення його права на приватне та особисте життя, права на вільний розвиток, права реалізувати себе як особистість, права рівних можливостей, поводження в галузі праці та занять, не ґрунтуються на встановлених судом обставинах та не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з діями відповідачів.
Позивач не довів, що дії відповідачів, у зв`язку з якими він звернувся до суду з цим позовом, створили перешкоди для здійснення прав і законних інтересів, або поклали на нього обов`язки, не передбачені нормами чинного законодавства, або призвели до настання будь-яких правових наслідків, застосування до нього заходів впливу / примусу / санкцій / покарання / юридичної відповідальності, заподіяння йому майнової (матеріальної) та моральної шкоди.
Оспорювані позивачем у цій справі відповіді та листи не є рішеннями суб`єктів владних повноважень у розумінні КАС України і не породжуються для позивача негативні наслідки у вигляді невизнання, обмеження або перешкоджання у реалізації його реальних прав, свобод або інтересів. Ця відповіді носять інформаційний характер і не можуть бути предметом судового оскарження, а підстави для їх скасування відсутні.
Тож позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідачів, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Оскільки у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та рішень відповідачів-2, -3 відмовлено, а факт заподіяння душевних страждань у зв`язку з поведінкою відповідачів позивач не довів, тому суд також відмовляє у задоволенні звернутих до цих відповідачів похідних вимог про відшкодування моральної шкоди. 
Позаяк позивачу відмовлено у задоволенні його позову, то підстави для присудження йому понесених судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 262, 263, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ