ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/1080/25	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Кобецької С.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
янувши матеріали справи
за позовом: Керівника Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" 
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення грошових коштів у сумі 56 359,83 грн

за участю:
від прокуратури: Андрусяк Наталія Андріївна

установив: Керівник Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (далі - відповідач) про:
- визнання недійсною Додаткової угоди № 1 від 18.08.2022 до Договору постачання електричної енергії споживачу № 2022/68 від 19.01.2022 - укладеної між Управлінням житлово-комунального господарства Долинської міської ради та ТОВ "Прикарпатенерготрейд"; 
- визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 09.09.2022 до Договору постачання електричної енергії споживачу № 2022/68 від 19.01.2022 - укладеної між Управлінням житлово-комунального господарства Долинської міської ради та ТОВ "Прикарпатенерготрейд"; 
- визнання недійсною Додаткової угоди № 3 від 01.11.2022 до Договору постачання електричної енергії споживачу № 2022/68 від 19.01.2022 - укладеної між Управлінням житлово-комунального господарства Долинської міської ради та ТОВ "Прикарпатенерготрейд"; 
- стягнення грошових коштів у сумі 56359,83 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що при укладенні додаткових угод не дотримано вимог ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі". Додатковими угодами до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2021/68 від 19.01.2022 безпідставно змінено істотні умови та неправомірно збільшено ціну за 1 кВ*год. Внаслідок чого мала місце переплата Управлінням житлово-комунального господарства Долинської міської ради коштів у сумі 56359,83 грн. Внесення змін до Договору №2022/68 від 19.01.2022 суперечить інтересам суспільства та держави, що має наслідком визнання Додаткових угод №1 від 18.08.2022, №2 від 09.09.2022, №3 від 01.11.2022 недійсними у порядку ст.203, 215 Цивільного кодексу України та стягнення з відповідача 56359,83 грн, як безпідставно одержаних відповідачем. Позовні вимоги обгрунтовані ст.11, 175, 525, 526, 530, 655, 670 ЦК України, ЗУ "Про публічні закупівлі".
10.11.2025 відповідач через сиситему «Електронний суд» подав клопотання за вх.№18431/25, в якому просить залишити позов без розгляду, мотивуючи передчасним подання прокурором позову, що унеможливило подальшого захисту державних інтересів безпосередньо позивачем у справі. Стверджує, що прокурор не надав необхідних доказів в підтвердження того , що позивач не здійснював чи неналежно здійснював захист державних інтересів .
В судовому засіданні 14.01.2026 суд ухвалив протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, виходячи із того, що прокурором дотримано порядок, встановлений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" та було надано позивачу розумний строк для самостійного звернення за захистом порушеного права.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті (абзаци 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Системне тлумачення положень частин 3-5cтатті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; - якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:
"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".
Ураховуючи викладене, суд зазначає, що прокурор на виконання положень частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", зобов`язаний попередньо, до подання позову до суду, звернутися до органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради з повідомленням про порушення закону, останній в свою чергу повинен був розглянути таке звернення і вжити заходів щодо захисту інтересів держави. Невжиття таких заходів у розумний строк з боку вказаного органу або невмотивована відмова вжити такі заходи є достатнім аргументом для підтвердження бездіяльності цього органу та дає підстави прокурору для звернення із позовом до суду в інтересах держави.
Вирішуючи питання, чи було дотримано прокурором порядку, встановленого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", та чи було надано позивачу розумного строку для самостійного звернення за захистом порушеного права, суд також звертається до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 07.07.2021 у справі 914/1577/19 під час вирішення аналогічного питання. У наведеній постанові зазначено, що: "суд, встановлюючи підстави представництва прокурора, повинен здійснити оцінку не тільки щодо виконання ним обов`язку попереднього (до звернення до суду) повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, яке є останнім перед безпосереднім поданням позову до суду, а й наявні у справі інші докази, щодо обставин, які йому передували, зокрема, попереднього листування між прокурором та зазначеним органом, яке за своїм змістом може мати різний характер.
Зокрема, такі документи (незалежно від їх назви) можуть бути спрямовані на:- отримання інформації з метою встановлення наявності або відсутності порушення інтересів держави у випадку виявлення прокурором ознак такого порушення на підставі абзацу четвертого частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру";- інформування відповідного органу про виявлені прокурором порушення інтересів держави та отримання інформації щодо обізнаності такого органу про вказане порушення та вжиття або невжиття відповідних заходів;- отримання від відповідного органу інформації (матеріалів та копій) необхідних для здійснення представництва в суді.
При цьому, якщо в процесі такої оцінки буде встановлено, що листування було спрямовано на отримання документів та/або інформації щодо можливого порушення і пов`язано саме зі з`ясуванням факту наявності або відсутності порушення, то обов`язковим є подальше інформування відповідного органу про виявлені прокурором порушення та надання відповідному органу можливості відреагувати протягом розумного строку на повідомлення при поданні відповідного позову прокурором, що відповідає змісту приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру", усталеній практиці Європейського суду з прав людини та Верховного Суду. Водночас, якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва передбачені абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру". У цьому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про свідоме нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави таким органом".
Судом встановлено, що Листом-повідомленням №52/1-746ВИХ-25 від 19.06.2025 Калуська окружна прокуратура Івано-Франківської області, з метою реагування уповноваженим суб`єктом для усунення виявлених порушень - повідомила Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради про встановлені порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» внаслідок укладення між ним та відповідачем по справі Додаткових угод до Договору про постачання електричної енергії №2022/68 від 19.01.2022, в результаті чого сплачено зайві кошти та зазначила , що наведене порушує інтереси держави, вказавши в чому конкретно полягає порушення. 
В свою чергу , Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради листом №127 від 07.07.2025 направило прокуратурі копії документів щодо закупівлі електричної енергії та Договору №2022/68 від 19.01.2022 з додатковими угодами до нього, проте відповідних заходів спрямованих на усунення порушень закону не здійснило , зокрема претензійно-позовного характеру, як і не повідомило про такий намір.
В листі №52/1-976ВИХ-25 від 18.08.2025 адресованому Управлінню житлово-комунального господарства Долинської міської ради Калуська окружна прокуратура Івано-Франківської області заявила про звернення до Господарського суду Івано-Франківської області прокурором в інтересах держави із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про визнання недійсними додаткових угод до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2022/68 від 19.01.2022 та стягнення грошових коштів у сумі 56 359,83 грн.
Враховуючи встановлені судом обставини, які передували зверненню прокурора із позовом в цій справі щодо порушення інтересів держави, суд приходить до висновку, що порядок, встановлений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурором дотримано, а позивач у розумний строк за захистом порушеного права самостійно не звернувся, тому у прокурора наявні підстави для представництва інтересів держави в особі Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради в цьому випадку. 

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Позивач повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується Довідкою господарського суду Івано-Франківської області від 16.01.2026 про доставку електронного листа в його електронний кабінет.
Відповідач повноважного представника в судове засідання не забезпечив, однак подав до суду клопотання (вх.№411/26 від 09.01.2026) про розгляд справи без участі представника відповідача.
У відзиві на позов (вх. №14799/25 від 11.09.2025) відповідач проти позову заперечив, вказуючи на правомірність укладення Додаткових угод до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2022/68 від 19.01.2022. Зазначив, що при укладенні оспорюваних додаткових угод до Договору зміна ціни за одиницю товару по кожній Додатковій угоді відбулась в межах 10%, що не є порушенням закону. 
За наведеного та беручи до уваги: - приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку; - норми частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника; - те, що позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а їх явка не визнавалась судом обов`язковою; - те, що відповідач подав клопотання про розгляд справи без його участі; - те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті - спір вирішується у відсутності представників позивача та відповідача за наявними матеріалами у справі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора та представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з відомостями, розміщеними в електронній системі публічних закупівель «Prozorro»за посиланням https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2021-12-28-011812-c Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради (далі - Споживач) за процедурою відкритих торгів UA-2021-12-28-011812-c проведено закупівлю 137801 кВт*год електричної енергії з очікуваною вартістю 502 973,65 грн з ПДВ.
За результатами проведення відкритих торгів переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (по договору – Постачальник/по справі - відповідач), з яким 19.01.2022 укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №2022/68 (далі - Договір).
Відповідно до п. 2.1. Договору Постачальник продає електричну енергію (ДК 021:2015:09310000-5 - Електрична енергія) в кількості 137801 кВт*год Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії, в т.ч. вартість послуг оператора системи передачі та оператора системи розподілу електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Сума договору становить 502 973,65 грн з ПДВ.
Відповідно до пункту 3.1. Договору початок постачання електричної енергії Споживачу з 01.01.2022.
Відповідно до пункту 3.4. Договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена розділом 5 цього Договору.
Відповідно до п. 5.1 Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з додатком 2 «Комерційна пропозиція» до цього Договору.
Відповідно до п. 5.2. Договору Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в додатку 2 «Комерційна пропозиція» до цього Договору.
Відповідно до Додатку №2 до Договору №2022/68 про постачання електричної енергії споживачу комерційна пропозиція містить наступну інформацію:
1) ціна за одиницю електроенергії (Ц) включає всі витрати Постачальника і становить 3,65 грн/ кВт*год з ПДВ.
2) спосіб оплати - по факту;
3) термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати.
Розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється Споживачем за розрахунковий період, який, становить календарний місяць.
Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем за фактично відпущену електричну енергію відповідно показів засобів комерційного обліку за розрахунковий період.
Рахунок на оплату спожитої електричної енергії надається Споживачу до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.
Відповідно до п.13.1. Договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника та діє до 31.12.2022 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
Пунктом 13.7. Договору сторони погодили, що істотні умови Договору можуть змінюватися у випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовують у Договорі.
В подальшому сторони уклали 3 додаткові угоди до договору: Додаткову угоду №1 від 18.08.2022, Додаткову угоду № 2 від 09.09.2022, Додаткову угоду № 3 від 01.11.2022.
Додатковою угодою № 1 від 18.08.2022 сторонами погоджено збільшення ціни з 3,65 грн/ кВт*год з ПДВ до 3,9670524 грн/кВт*год з ПДВ, інші умови залишаються без змін. Пунктом 4 Додаткової угоди №1 встановлено, що додаткова угода набирає чинності з моменту підписання її Сторонами, є невід`ємною частиною Договору та відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини що виникли з 01.08.2022.
В підтвердження коливання ціни відповідач надав фактографічну довідку № В-275 від 10.08.2022, видана Івано-Франківською торгово-промисловою палатою згідно додатків до якої зазначено середньозважені ціни оператора ринку за липень 2022 року.
Додатковою угодою № 2 від 09.09.2022 сторонами погоджено збільшення ціни за 1 кВт*год до 4,315176 грн/кВт*год з ПДВ. Пунктом 4 Додаткової угоди №2 встановлено, що додаткова угода набирає чинності з моменту підписання її Сторонами, є невід`ємною частиною Договору та відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини що виникли з 01.09.2022.
В підтвердження коливання ціни відповідач надав фактографічну довідку № В-303 від 15.08.2022, видана Івано-Франківською торгово-промисловою палатою згідно додатків до якої зазначено середньозважені ціни оператора ринку за 10 днів серпня 2022 року. 
Додатковою угодою № 3 від 01.11.2022 сторонами погоджено збільшення ціни за 1 кВт*год до 4,697416 грн/кВт*год з ПДВ. Пунктом 4 додаткової угоди №2 встановлено, що Додаткова угода набирає чинності і з моменту підписання її Сторонами, є невід`ємною частиною Договору та відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини що виникли з 01.10.2022. В підтвердження коливання ціни відповідач надав фактографічну довідку В-417 від 11.10.2022, видана Івано-Франківською торгово-промисловою палатою згідно додатків до якої зазначено середньозважені ціни оператора ринку за серпень 2022 року. 
Згідно Додаткових угод №1- №3 ціна за 1 кВт*год збільшилась в процентному відношенні на 29% відсотків від первинної ціни.
Відповідно до п.13.6. Договору істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених п.1 — п.8 ч.5 ст.41 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Відповідно до ч.5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» (у редакції на час укладення договору) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/ внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.
Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;
3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.
Відповідно до актів про використану електричну енергію на користь постачальника проведено оплату на загальну суму 502 714,68 грн, зокрема: - за січень 2022 року обсяг споживання 23444 кВт*год, тариф 3,682097 грн/ кВт*год вартість 103587,70 грн; - за лютий 2022 року обсяг споживання 17048 кВт*год, тариф 3,682097 грн/ кВт*год вартість 78322,17 грн; - за березень 2022 року обсяг споживання 15370 кВт*год, тариф 3,041667грн/ кВт*год вартість 56100,50 грн; - за квітень 2022 року обсяг споживання 14257 кВт*год, тариф 3,041667 грн/ кВт*год вартість 52038,06 грн; - за травень 2022 року обсяг споживання 7820 кВт*год, тариф 3,041667 грн/ кВт*год вартість 28543,01 грн; - за червень 2022 року обсяг споживання 5355 кВт*год, тариф 3,041667 грн/ кВт*год вартість 19545,76 грн; - за липень 2022 року обсяг споживання 5267 кВт*год, тариф 3,041667 грн/ кВт*год вартість 19224,55 грн; - за серпень 2022 року обсяг споживання 5690 кВт*год, тариф 3,305877 грн/ кВт*год вартість 22575,53 грн; - за вересень 2022 року обсяг споживання 11615 кВт*год, тариф 3,59598 грн/ кВт*год вартість 50120,77 грн; - за жовтень 2022 року обсяг споживання 12220 кВт*год, тариф 3,914513 грн/ кВт*год вартість 57402,42 грн; - за листопад 2022 року обсяг споживання 3248 кВт*год, тариф 3,914513 грн/ кВт*год вартість 15257,21 грн.
Відповідно до результатів торгів, які розміщені на сайті «Оператор Ринку» (енергія рівноваги): https://www.oree.com.ua/index.php/indexes Індекси РДН та середньозважені ціни за січень–серпень 2022 встановлено, що ціни коливались і в бік зменшення , а тому правові підстави для збільшення ціни зокрема і на 29 відсотків - відсутні .
Управлінням житлово-комунального господарства Долинської міської ради здійснено оплату товару відповідачу за ціною вищою, ніж була визначена договором.
Про виявлене порушення та необхідність вжити заходів для його усунення прокуратура повідомила Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради, що підтверджується листами, долученими до матеріалів справи. Однак заходів щодо усунення порушення позивач по справі не вжив та позову до суду не заявив, у зв`язку з чим, прокурор звернувся до господарського суду за захистом інтересів держави, шляхом подання позову про визнання додаткових угод недійсними та повернення надмірно сплачених коштів за спожиту електроенергію.

Предметом позову в цій справі є матеріально-правові вимоги прокурора в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради про визнання недійсними додаткових угод №1-№3 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2022/68 від та стягнення надмірно сплачених грошових коштів у сумі 56 359,83 грн.
Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1статті 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частинами 1-3статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначені Законом України "Про публічні закупівлі" (тут та надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 якого договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Частиною 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених статтею 41 цього Закону. Зокрема, у випадку коливання цін на ринку товару у сторону збільшення чи у сторону зменшення. Що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, разом з тим, не більше ніж на 10 % та не збільшуючи загальну суму договору.
В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
Чинне законодавство не передбачає переліку документів, які можуть підтверджувати факт коливання цін. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що частина 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом із тим ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним і збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за ціною, запропонованою замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним (подібна за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 11.10.2023 у справі № 903/742/22).
В постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2021 у справі № 922/2030/20 викладено правову позицію, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 з подібних правовідносин вказав, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (п. 8.10. постанови).
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі", уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом. Відповідно до Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459, вказане Міністерство є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері публічних закупівель.
У роз`ясненні Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 3304-04/69987-06 від 24.11.2020 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" зазначено, що зміна істотних умов договору про закупівлю у випадках, встановлених частиною 5 статті 41 Закону, може здійснюватися саме у разі та у спосіб, що передбачені договором про закупівлю. При цьому порядок зміни умов договору про закупівлю визначається замовником самостійно та з дотриманням законодавства в цілому. Внесення змін до договору про закупівлю у випадках, які передбачені Законом та умовами такого договору, має відбуватися шляхом укладення додаткової угоди, а також бути обґрунтованим та документально підтвердженим у спосіб, встановлений у договорі.
З аналізу вищенаведеного виходить, що коливання ціни товару на ринку передбачає динаміку ціни товару у бік збільшення за період з моменту укладення договору та до моменту виникнення необхідності у внесенні відповідних змін, зумовлених таким коливанням. Тобто, повинно бути доведено наявність коливання ціни у бік підвищення на ринку електроенергії за період з дати укладення основного договору до дати укладення додаткових угод.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 16.02.2023 у справі № 903/366/22 зазначив, що виключно коливання цін на ринку не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.
Верховний Суд також вказав, що при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання ним договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції.
Відтак, з урахуванням положень закону щодо можливості зміни ціни виключно у разі коливання ціни такого товару на ринку, дослідженню та встановленню підлягає наявність факту такого коливання.
При цьому суд зазначає, що ціна на електричну енергію є динамічною та змінюється як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення.
Приймаючи до уваги, що внесення змін до договору відбувається на підставі положень статті 652 Цивільного кодексу України, першочерговим є питання можливості сторін передбачити таку зміну обставин та закласти її у підприємницький ризик.
Оскільки договір укладається за наслідком проведення тендеру (публічних торгів) та обрання переможця, який фактично запропонував найнижчу ціну, що відповідно є вигідним для покупця електричної енергії, за висновком суду істотність зміни ціни має розглядатися та оцінюватися не у порівнянні з найменшою ціною у період дії договору, а принаймні з ціною, що мала місце станом на момент подачі тендерної пропозиції.
В рамках розгляду господарської справи № 922/2321/22 Великою Палатою Верховного Суду вирішувалось питання про те, чи дозволяють норми пункту 2 частини 5 статті 41 Закону № 922-VIII збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю. Відповідаючи на це питання Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 виклала правовий висновок про те, що норми пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не дозволяють збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.
Однак, у спірному випадку ціна товару загалом збільшилася на 29 % від вартості, встановленої у Договорі № 2022/68 від 19.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу.
Підставою для збільшення ціни товару та укладення Додаткових угод були фактографічні довідки Івано-Франківської торгово-промислової палати.
Суд, дослідивши зазначені документи, встановив, що останні не містять інформації щодо коливання ціни на електричну енергію, що за змістом вищенаведених приписів статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"є єдиною умовою та підставою зміни первісно встановленої ціни. Вказані документи не можуть виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на електроенергію на ринку та не можуть бути розцінені, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до Договору в частині збільшення ціни, оскільки у таких документах має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18).
Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з інформацією з вебсайту ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua/index/php/indexes) вбачається, що середньозважені ціни на РДН в ОЕС України за січень-серпень 2022 коливалися і в бік зменшення, а отже у зазначений період - підстав для збільшення ціни не було .
Суд зазначає, що до принципів здійснення публічних закупівель (згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі") віднесені максимальна економія, а також ефективність та пропорційність. Замовники, учасники процедур закупівлі, суб`єкт оскарження, їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом (ч. 5 ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі").
Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.
Подібного за змістом правового висновку притримувався Верховний Суд України у постановах від 16.02.2023 по справі № 903/383/22, від 31.05.2022 по справі № 927/515/21.
Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі". Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2020 у справі № 913/166/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно із ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Як виснувала вище Велика Палата Верховного Суду, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України.
Отже , як вище зазначено і встановлено судом до укладеного між позивачем Управлінням житлово-комунального господарства Долинської міської ради та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" Договору про постачання електричної енергії споживачу №2022/68 від 19.01.2022 було укладено три додаткові угоди, якими було змінено ціну електроенергії за 1кВт*год з ПДВ в бік збільшення на 29% від початкової ціни товару, визначеної сторонами при укладенні договору , що суперечить нормам Цивільного кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі", тому Додаткові угоди № 1-3 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №2022/68 від 19.01.2022 слід визнати недійсними.
Оскільки зазначені Додаткові угоди № 1-3 є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між позивачем та відповідачем у справі щодо ціни електричної енергії, поставленої за Договором про постачання електричної енергії споживачу №2022/68 від 19.01.2022, мали регулюватись згідно п.5.2 Договору з урахуванням Комерційної пропозиції (Додаток №2 до договору), відповідно до якого ціна електроенергії складає 3,65 грн/ кВт*год з ПДВ.
Фактична вартість поставленої електроенергії відповідно до актів про використану електричну енергію складає в загальній сумі 502 714,68 грн.
Різниця між сумою коштів, які фактично переховано за постачання природного газу по ціні визначеній з урахуванням додаткових угод та сумою, яка мала бути сплачена за ціною визначеною у договорі без урахування додаткових угод становить 56 359,83 грн.
Таким чином, грошові кошти в сумі 56 359,83 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 Цивільного кодексу України.
За правилами частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Трофимчук проти України" вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін; Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Руїс Торіха проти Іспанії").
З аналізу наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За правилами, встановленими п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням приписів ст. 129 ГПК України та результату вирішення спору, судовий збір по справі слід відшкодувати прокуратурі за рахунок відповідача.
Керуючись ст. 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд - 
в и р і ш и в :
позов керівника Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про визнання недійсними додаткових угод до Договору постачання електричної енергії споживачу № 2022/68 від 19.01.2022 та стягнення грошових коштів у сумі 56 359,83 грн — задовольнити.
Визнати Додаткову угоду № 1 від 18.08.2022 до Договору постачання електричної енергії споживачу № 2022/68 від 19.01.2022, укладену між Управлінням житлово-комунального господарства Долинської міської ради та ТОВ "Прикарпатенерготрейд", недійсною.
Визнати Додаткову угоду № 2 від 09.09.2022 до Договору постачання електричної енергії споживачу № 2022/68 від 19.01.2022, укладену між Управлінням житлово-комунального господарства Долинської міської ради та ТОВ "Прикарпатенерготрейд", недійсною.
Визнати Додаткову угоду № 3 від 01.11.2022 до Договору постачання електричної енергії споживачу № 2022/68 від 19.01.2022, укладену між Управлінням житлово-комунального господарства Долинської міської ради та ТОВ "Прикарпатенерготрейд", недійсною.

Стягнути з ТОВ “Прикарпатенерготрейд” (вул. Надрічна, 4-Б, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76019, код 42129720) на користь Управління житлово-комунального господарства Долинської міської ради (вул. Чорновола, 10, м. Долина, Калуський район, Івано-Франківська область, 77500, код 43432902) коштів в сумі 56 359,83 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ТОВ “Прикарпатенерготрейд” (вул. Надрічна, 4-Б, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76019, код 42129720) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 03530483, рахунок (IBAN) UA668201720343120001000003924, банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача МФО 820172) судовий збір в сумі 9689,60 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повне рішенгня складено 03.02.2026

Суддя С. М. Кобецька