УХВАЛА
 
17 грудня 2025 року
 
м. Київ
 
справа № 758/12670/20
провадження № 61-15683ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних, пені та інфляційних втрат,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних, пені та інфляційних втрат.
 
Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 березня 2019 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до пункту 1 якого вона передала відповідачу грошові кошти у розмірі 404 414,00 грн, що на момент підписання договору становить еквівалент 15 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язалася повернути суму коштів, яка має відповідати еквівалентові суми 15 000,00 дол. США за офіційним курсом Національного банку України на день повернення грошових коштів.
 
Згідно з пунктом 4 договору позичальник зобов`язалась повернути позику у строк до 29 квітня 2019 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконала.
 
Вже після закінчення строку виконання зобов`язання відповідач повернула частину коштів у розмірі 133 096,64 грн, що еквівалентно 5 000,00 дол. США.
 
Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не повернула суму позики у встановлений в договорі строк, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 266 193,28 грн, що еквівалентно 10 000,00 дол. США за офіційним курсом Національного банку України станом на 29 квітня 2019 року.
 
Крім того, позивачка просила стягнути з відповідачки три відсотки річних в розмірі 12 255,22 грн, 6 684,44 грн інфляційних втрат, пеню у розмірі 48 880,62 грн та судові витрати.
 
Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в розмірі 266 193,28 грн, пеню в розмірі 48 880,62 грн за період з 10 листопада 2019 року до 10 листопада 2020 року, три відсотки річних у розмірі 12 255,22 грн за період з 30 квітня 2019 року до 10 листопада 2020 року та 6 681,44 грн інфляційних втрат за період з травня 2019 до вересня 2020 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 12 000,00 грн понесених нею витрат на професійну правничу допомогу 3 340,11 грн та судового збору.
 
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року залишено без змін.
 
У грудні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Ціна позову у справі складає 334 013,56 грн , яка станом на 01 січня 2025 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 х 250 = 757 000,00 грн). 
Враховуючи зазначене вище, заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року та постанова Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.
 
Посилання заявника на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України як на підстави касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Тобто такі доводи є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних, пені та інфляційних втрат відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков          	
 	Р. А. Лідовець          	
 	Д. Д. Луспеник