Справа № 214/9587/25
2/214/5555/25
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
29 грудня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: 
головуючого – судді Попова В.В.,
при секретарі – Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №102250085 від 27.05.2021 року у розмірі 30 100 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №102250085, за умовами якого відповідачу надається кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до умов Договору факторингу №08Т від 14.09.2021 року, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за Кредитним договором №102250085 від 27.05.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс», у свою чергу, набуто права вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу, сума боргу відповідача становить 30 100 грн. 00 коп., із яких: заборгованість за тілом кредиту – 7 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками – 23 100 грн. 00 коп.
Ухвалою суду від 16.10.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. 
Ухвалою суду від 27.10.2025 року задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» про витребування доказів та витребувано від АТ «Універсал Банк» інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_2 ; виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_2 за період з 27 травня 2021 року по 03 червня 2021 року з відображенням часу зарахування коштів; ідентифікаційні дані власника карткового рахунку № НОМЕР_2 , у тому числі, прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти тощо) та усі інші наявні відомості щодо даної особи.
Ухвалою суду від 03.12.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження.
Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та через представника, ОСОБА_2 , надав до суду відзив на позовну заяву,з якого вбачається, що копія Кредитного договору не містить підпису ОСОБА_3 , крім того, не надано доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача та не надано первинних бухгалтерських документів щодо підтвердження розміру заборгованості. Позивач не виконав обов`язку щодо доведення отримання права вимоги за Кредитним договором №102250085 від 27.05.2021 року, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. 
Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої 27 травня 2021 року, з власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 було подано Заявку на отримання кредиту №102250085. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному вебсайті. Оскільки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит №102250085 від 27.05.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному вебсайті. У відповідності до умов Кредитного договору, зокрема п. 6.2 Договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Договору про споживчий кредит №102250085 від 27.05.2021 року. Таким чином, Договір про споживчий кредит №102250085 від 27.05.2021 року з додатками до нього, було підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, чим підтверджено укладання між ним та первісним кредитором такого правочину в електронній формі, оскільки без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету, внесення своїх персональних даних, номера телефону, договір з додатками до нього між сторонами не було би укладено. Розрахунок заборгованості здійснений відповідно до укладеного Кредитного договору між сторонами. Доводи представника відповідача, що ТОВ «Діджи Фінанс» не надало належних та допустимих доказів набуття права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №102250085 від 27.05.2021 року, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Інші заяви по суті пред`явлених позовних вимог до суду не надходили.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Так, 27 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, в електронній формі, було укладено Договір про споживчий кредит №102250085, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 7 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, тобто до 26 червня 2021 року.
Згідно п.1.5.2., 1.6. Договору, проценти за користуванням кредитом – 2 100 грн. 00 коп., яка нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Пунктом 1.7 Договору передбачено, що тип процентної ставки за цим Договором, фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього Договору.
Відповідно до п. 2.4. Договору, повернення кредиту та сплата винагород (плати): 
2.4.1. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації – не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. 
2.4.2. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п.1.4. Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4 , п.3.2.5 Договору. 
У випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або звернути стягнення на майно, що належить Позичальнику на праві власності (п.3.2.5 договору).
Разом з тим, Кредитний договір містить Додаток №1 до Договору про споживчий кредит від 27.05.2021 року №102250085, в якому міститься графік платежів щодо розрахунку заборгованості (в тому числі суми кредиту, комісії за надання кредиту і процентів) із зазначенням дати платежу, повернення кредиту та сплати комісії та процентів), а саме: дата платежу 26 червня 2021 року, кредит 7 000 грн., комісія за надання кредиту 0 грн. 00 коп., проценти 2 100 грн., що разом становить 9 100 грн. 
Також, Кредитний договір містить Додаток №2 до Договору про споживчий кредит від 27.05.2021 року №102250085, яким є паспорт споживчого кредиту.
Кредитний договір підписано відповідачем 27 травня 2021 року о 23 годині 35 хвилин за допомогою одноразового ідентифікатора – F82963. 
Згідно до витребуваної інформації від АТ «Універсал Банк» за вих. №БТ/Е-18259 від 18.11.2025 року, на ім`я відповідача банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 та 27 травня 2021 року, о 23 годині 35 хвилин, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 7 000 грн. 00 коп.
З наданого розрахунку ТОВ «Мілоан» убачається, що заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №102250085 від 27.05.2021 року за період з 27 травня 2021 року по 26 червня 2021 року нараховувалась відповідно до п. 1.5.2 укладено Договору та з 27 червня 2021 року по 25 серпня 2021 року – відповідно до п. 1.6 Договору. Проте, відомостей щодо погашення в добровільному порядку заборгованості вказаний розрахунок та матеріали справи не містять.
14 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №08Т, згідно до умов якого позивач набув прав вимоги до боржників ТОВ «Мілоан».
Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу №08Т від 14.09.2021 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №102250085 від 27.05.2021 року у сумі 30 100 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками становить 23 100 грн. 00 коп.
Позивачем на адресу відповідача направлялась Досудова вимога від 25.07.2025 року із зазначенням суми заборгованості, належної до сплати, термінів та реквізитів для сплати, яка залишилась невиконаною.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Положеннями ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, судом установлено, що 27 травня 2021 року відповідачем було оформлено анкету-заяву на кредит №102250085, в якій вказані персональні дані останнього, а саме: дата народження, РНОКПП, номер мобільного телефону, електронна пошта, адреса реєстрації та проживання, освіта, місце роботи, щомісячні доходи, визначена сума кредиту – 7 000 грн. 00 коп., строк кредитування - 30 днів з 27 травня 2021 року по 26 червня 2021 року, сума до повернення - 9 100 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом – 2 100 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою – 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, РНОКПП, тощо) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення Кредитного договору від його імені, відповідачем та його представником не надані. 
Суд приймає до уваги, виписку надану АТ «Універсал Банк» по банківській картці № НОМЕР_3 , яка належить відповідачу, та якою підтверджується факт надання останньому кредитних коштів у розмірі 7 000 грн. 00 коп. При цьому, дата і час операції (27 травня 2021 року о 23 годині 35 хвилин) повністю збігається із датою і часом укладення Кредитного договору №102250085 від 27.05.2021 року (27 травня 2021 року о 23 годині 35 хвилин).
Натомість, відповідач чи його представник не надали доказів того, що на картковий рахунок відповідача не було перераховано грошових коштів у розмірі 7 000 грн. 00 коп.
Також стороною відповідача не було надано суду виписки по картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту незарахування кредитних коштів на його рахунок, враховуючи, що ТОВ «Мілоан» не є банківською установою. Тобто відповідач чи його представник не були позбавлені можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
Таким чином, суд вважає доведеним факт укладання Кредитного договору №102250085 від 27.05.2021 року та отримання відповідачем 27 травня 2021 року кредитних коштів у розмірі 7 000 грн. 00 коп. на умовах, що визначені укладеним Договором.
Щодо заперечення представника відповідача, що зазначений кредитний договір не містить електронного підпису відповідача, суд не приймає до уваги, оскільки без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету та пароля особистого кабінету Кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачем не був би укладений. До того ж вказані обставини не спростовуються відповідачем.
Між тим, відсутність на копії електронного договору підпису відповідача (одноразового ідентифікатора) не є безумовним свідченням про не укладення ним Договору.
Враховуючи вищевикладене, позивачем доведено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Кредитний договір №102250085 в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням персональних даних останнього, проте останній не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, кошти не повернув. 
Слід зауважити, що заперечення представника відповідача про недоведеність переходу права вимоги до позивача за Договором про споживчий кредит №102250085 від 27.05.2021 року є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме: Договором факторингу №08Т від 14.09.2021 року разом із затвердженими шаблонами передачі інформації по кредитному портфелю (затверджені та узгоджені форми актів, реєстру, звіту та шаблону повідомлень додатки 1-5 Договору відступлення); витягом із Додатку до Договору факторингу №08Т від 14.09.2021 року, який був підписаний сторонами: директором ТОВ «Мілоан» та директором ТОВ «Діджи Фінанс», що не суперечить вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України та копіями платіжних інструкцій за Договором факторингу №08Т від 14.09.2021 року.
Відповідач умови Кредитного договору належним чином не виконував у результаті чого заборгованість відповідача становить 30 100 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками становить 23 100 грн. 00 коп.
Щодо посилання відповідача, що розрахунок позивача є недоведеним, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, стороною відповідача не надано суду власного розрахунку заборгованості із його належним обгрунтуванням, тому такі заперечення є безпідставними.
Враховуючи, що позивачем доведено факт укладання з відповідачем Договору про споживчий кредит №102250085 від 27.05.2021 року, отримання останнім кредитних коштів у розмірі 7 000 грн. 00 коп. та користування ними, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо сплати заборгованості по відсоткам у розмірі 23 100 грн. 00 коп., суд зазначає наступне.
Відповідно до положень п. 2.3. Договору, сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних умовах. Продовження строку кредитування на пільгових умовах відбувається строком на, 3, 7 та 15 днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом). Продовження строку кредитування на стандартних умовах відбувається у разі, якщо після завершення строку кредитування позичальник продовжує користуватися кредитними коштами. Такий строк користування кредитом сторони визначили тривалістю 60 днів.
Таким чином, у п. 2.3. Договору, сторонами погоджено максимальний строк користування кредитом, що становить 60 днів, тобто нарахування процентів за цей період є платою позичальника за правомірне користування кредитними коштами.
Як убачається із наданого позивачем розрахунку, відповідач жодних дій для продовження строку кредитування не вчиняв, відповідач та його представник не надали суду належних та допустимих доказів того, що відповідач здійснював платежі у рахунок погашення кредитної заборгованості, враховуючи п. 2.3. Договору, суд приходить до висновку, що строк Кредитного договору було продовжено на стандартних (базових) умовах та кінцевий строк кредитування (60 днів) сплив 25 серпня 2021 року. 
З наданого розрахунку ТОВ «Мілоан» убачається, що заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №102250085 від 27.05.2021 року розраховувалась за період з 27 травня 2021 року по 25 серпня 2021 року.
З вищевикладеного убачається, що 27 травня 2021 року підписавши Договір про споживчий кредит №102250085, сторонами було погоджено розмір відсотків та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим суд погоджується з розміром та порядком нарахування відсотків за користування кредитними коштами.
Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, стороною відповідача не надано.
Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача, у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідач та його представник не надали суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205, 207, 512, 516, 526, 610, 612, 625 -628, 638, 639, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 137, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (ЄДРПОУ 42649746, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8) заборгованість за Кредитним договором №102250085 від 27.05.2021 року у розмірі 30 100 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками становить 23 100 грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (ЄДРПОУ 42649746, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8) судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.В. Попов.