ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 683/1246/25
Провадження № 22-ц/820/37/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
з участю представника заявниці  ОСОБА_1 ,
заінтересованої особи  ОСОБА_2 ,
апелянта  ОСОБА_3 ,
представника апелянта  ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за заявою  ОСОБА_5 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 2 червня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року ОСОБА_5 у порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, заінтересована особа - ОСОБА_2 .
ОСОБА_5 зазначила, що з лютого 2018 року вона проживала разом із ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловік і дружина у належному ОСОБА_6 житловому будинку по АДРЕСА_1 . Відтоді заявниця та ОСОБА_6 були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, несли спільні витрати, проявляли турботу одне про одного, мали взаємні права та обов`язки. 27 лютого 2024 року ОСОБА_6 був призваний на військову службу по загальній мобілізації, а ІНФОРМАЦІЯ_1 - загинув під час виконання бойового завдання. Встановлення факту спільного проживання необхідне заявниці для оформлення пільг як вдові загиблого військовослужбовця.
За таких обставин ОСОБА_5 просила суд встановити факт проживання її та ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу починаючи з 1 березня 2018 року та по день смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 2 червня 2025 року заяву задоволено.
Встановлено факт проживання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1 березня 2018 року по день смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд керувався тим, що факт проживання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 однією сім`єю, ведення ними спільного господарства, наявність у них спільного бюджету і побуту, існування між ними відносин, притаманних подружжю, доведено належними та допустимими доказами.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який не брав участі у справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 як син загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 не був залучений до участі у справі, хоча рішення суду прямо стосується його прав та обов`язків. Докази у справі не підтверджують факт проживання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 однією сім`єю, а між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 існує спір щодо права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_5 і ОСОБА_2 не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції не застосував норми статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України), статті 16-1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) і не врахував приписи статей 293, 294, 315 ЦПК України.
У зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із залишенням заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_3 є сином, а ОСОБА_2 - сестрою ОСОБА_6 .
27 лютого 2024 року ОСОБА_6 у порядку мобілізації був призваний на військову службу в Збройні Сили України.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 загинув під час виконання ним обов`язків військової служби.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
За змістом пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
В силу частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Як передбачено пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення,вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
Статтею 16 Закону №2011-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконання ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до статті 16-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
В силу статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Із положень пункту 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, які виникають із цивільних правовідносин, тобто особистих немайнових і майнових відносин, заснованих на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Одним із видів цивільного судочинства є окреме провадження, в якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року (справа №320/948/18) зазначила, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Аналогічний висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року (справа №560/17953/21).
Із матеріалів справи слідує, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник спір про право на одноразову грошову допомогу за загиблого військовослужбовця ( ОСОБА_6 ), який має бути вирішений у порядку позовного провадження.
Ця обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 377, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 задовольнити частково.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 2 червня 2025 року скасувати.
Заяву  ОСОБА_5 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.
Роз`яснити заінтересованим особам, що для вирішення спору вони мають право подати позов на загальних підставах.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 січня 2026 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Андрощук Є.М.  
Доповідач - Ярмолюк О.І.       Категорія 69