Справа № 383/1500/25
Номер провадження 2/383/139/26

ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої судді - Адаменко І.М.,
за участю:
секретаря судового засідання - Кареліної Д.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/1500/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором-,

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з вказаним позовом до  ОСОБА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №3823000 про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк зобов`язався надати клієнту кредит в сумі 15000,00 грн строком на 30 днів та сплатою процентів за користування кредитними коштами, яка становить 1,90% в день та застосовується в межах строку кредиту. 24.01.2022р. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором про надання споживчого кредиту № 3823000, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та боржником. У свою чергу, 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, в тому числі за Договором № 3823000, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 44048,21 грн з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 15000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 28770,00 грн, нараховані 3% річних -38,21 грн, інфляційні збитки -240,00 грн, яку позивач про сить стягнути з відповідача, а також 2422,40 грн судового збору та 16000,00 грн витрати на правову допомогу.
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві вказує, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без участі представника позивача, при цьому, в разі неявки відповідача, надає згоду на заочний розгляд справи (а.с.6). 
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду заяв чи клопотань не подала. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. 
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Судом встановлено, що 15.03.2021 року між Товаристовом з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №3823000 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15000,00 грн, строк користування кредитом 30 днів, відсоткова ставка 1,90% за один день користування кредитом (п.1.3. - п.1.5. Кредитного договору).
Відповідно до п.1.1 Кредитного договору укладення договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході останнього в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитодавцем правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету.
Згідно з п.1.3 – п.1.4. Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 15000,00 грн, строк кредиту -30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк крелдиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.
Пунктом 1.5. Кредитного договору вбачається, що стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація відповідно до п.4.3 Договору (п.1.5.1 Кредитного договору).
Згідно з п.1.6. – п.1.8.2 Кредитного договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процента ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставою 693,50% річних; за зниженою ставкою 208,05 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 23550,00 грн; за зниженою ставкою 17565,00 грн.
Відповідно п.2.1. Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
Згідно з п.3.1. Кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Договором визначено також умови пролонгації строку кредиту (п.4.1. – п.4.4. Кредитного договору).
Відповідно до п.5.4 Кредитного договору споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.
Пунктом 6.1 Кредитного договору передбачено, що сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку, передбаченого пп.6.1.1 Договору. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом в порядку автопролонгації, повернення кредиту здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається споживачу в особистому кабінеті, а сплата процентів, що нараховується за день автопролонгації, здійснюється в день такої автопролонгації, крім випадку визначеного в пп. 6.1.1 Договору.
Кредитний договір та додатки до нього підписано електронним підписом позичальника, що відтворено шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора М246399 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 10 Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» (а.с.10 зворот).
Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №3823000 від 15.03.2021 року сторонами погоджено Графік платежів обчислення загальної вартість кредиту для клієнта (споживача) та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит від 15.03.2021 року, згідно з яким дата повернення кредиту та сплата нарахованих процентів: 14.04.2021, сума кредиту за договором 15000,00 грн, проценти за користування кредитом 2565,00 грн (а.с.10).
Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.11-12).
Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Проте, відповідач у строки, визначені Договором до 14.04.2021 року, свої зобов`язання не виконав.
Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
На підтвердження виконання Договору позивачем надано лист ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 08.10.2025 року за №7/16154, відповідно якого вбачається, що ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», згідно договору укладеного з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» №087/20-П від 08.07.2020 року здійснило переказ коштів в сумі 15000,00 грн відповідачу ОСОБА_1 , 15,03.2021 року 09:13 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , номер транзакції – НОМЕР_2 (а.с.17).
Відповідач надав розрахунок заборгованості відповідача перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за кредитним договором №3823000 від 15.03.2025 року, згідно якого заборгованість станом на 23.01.2022 р. становить 15000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3135,00 грн сума заборгованості за процентами (знижена) та 53010,00 грн - сума заборгованості за процентами. Також, відповідачем було сплачено проценти в сумі 27375,00 грн (а.с.20-26). 
Також, судом встановлено, що 24 січня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №24-01/2022, у відповідності до умов якого за цим договором клієнт – первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 43020921,51 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належать Клієнту, і стає новим кредитором за договором про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і Боржником (а.с.28-36).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Суд звертає увагу, що в зазначеній нормі права мова йде про право грошової вимоги, яке не можна ототожнювати із зобов`язанням боржника, оскільки право вимоги є похідним наслідком, що виникає через невиконання боржником певного грошового зобов`язання.
З вказаного слідує, що право вимоги не може існувати саме по собі.
Згідно пункту 5 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» факторинг є видом фінансової послуги.
Відповідно до статті 9 вказаного Закону фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 вказано, що визначальною ознакою договору факторингу є суб`єктний склад його учасників. Так, суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: - клієнт, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (ч. 2 ст. 1079 ЦК України); - фактор, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ч.3 ст. 1079 ЦК України); - боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором, що вбачається із ч. 1 ст. 1077 ЦК України.
Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу
Згідно з п.1.1. – п.1.2. Договору за цим договором клієнт – первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 43020921,51 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належать Клієнту, і стає новим кредитором за договором про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і Боржником. Відповідно до умов цього Договору Фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від Боржників, а Клієнт не відповідає перед Фактором, якщо одержані Фактором суми є меншими від суми, сплаченоїФактором Клієнтові. 
Актом прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022 р. підписаний ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 24.01.2022 р., клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 1333, після чого, з урахуванням умов договору факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022 р., від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборговнаності від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню До Боржників стосовно Заборгованостей. Загальна сума заборгованостоі складає 43020921,51 грн (а.с.37).
Відповідно реєстру боржників до договору факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022 року до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача  ОСОБА_1 за договором №3823000 від 15.03.2021 року в сумі 43770,00 грн з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 15000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 28770,00 грн (а.с.40).
За відступлення права вимоги згідно договору факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» сплатило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» грошові кошти, що підтверджується копією платіжної інструкції (а.с.36 зворот). 
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступає шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до боржників, зазначених у додатках до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (а.с.41-51).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 3823000 від 15.03.2021 р. в розмірі 40048,21 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 15000,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 28770,00 грн; відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України 278,21 грн (а.с.57).
Також відповідач надав розрахунок заборгованості відповідача перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за кредитним договором №3823000 від 15.03.2025 року, згідно якого заборгованість станом на 23.01.2022 р. становить 15000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, та 28770,00 грн - сума заборгованості за процентами. Також, відповідачем було нараховано 3% річних за період з 24.01.2022 по 23.02.2022 рік в сумі 38,21 грн та інфляційні збитки в сумі 240,00 грн (а.с.27). 
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене та досліджені матеріали справи, суд зазначає, що оскільки відповідачем не виконано умови кредитного договору №3823000 від 15.03.2021 року, у тому числі й перед фактором, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 44048,21 грн, з яких 15000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 28770,00 грн сума заборгованості за відсотками, 3% річних в сумі 38,21 грн та інфляційні збитки в сумі 240,00 грн.
Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 16000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Відповідно статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно статті137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано наступні документи:
-договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в особі директора ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Відповідно до умов договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передачених даним договором (п. 1.1.Договору) (а.с.63-65).
-заявка на надання юридичної допомоги №43 від 01.10.2025 та Витяг з Акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року стосовно боржника ОСОБА_1 складає 16000,00 грн та полягає у наданні усної консультації з вивченням документів, складанні позовної заяви для подачі до суду (а.с.68 зворот).
Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року у справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.
Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до змісту п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, до яких також відносяться судові витрати на правничу допомогу, у разі задоволення позову - покладаються на відповідача.
Отже враховуючи, що стороною позивача документально доведено, що ними понесені витрати на правову допомогу, виходячи з встановленого у самому договорі та додатку до нього розміру та порядку обчислення таких витрат, на думку суду, розмір витрат сторін на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін, клопотання про зменшення цих витрат відповідачем не заявлено, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України в сумі 16000,00 грн.
У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити повністю. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту №3823000 від 15 березня 2021 року в загальній сумі 44048,21 грн, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн.  
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місцезнаходження: вул..Мечнікова, 3, офіс 306, м.Київ, п.і.01133, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 від 14.04.2016 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 21.01.2026 року. 

Суддя І. М. Адаменко