Справа № 202/299/26
Провадження № 2-а/202/19/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі: 

головуючого судді – Бєсєди Г.В. 
за участю секретаря – Міщенко М.С.
позивача – ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпра із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 грудня 2025 року о 16:30:32 на вул. Калинова, 37 у м. Дніпро сержантом поліції Дудоровою Валерією Олександрівною було зупинено транспортний засіб MERCEDES-BENZ A 170 CDI з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким він керував. Зупинка була здійснена без будь-яких ознак порушення ним Правил дорожнього руху чи інших законних підстав, передбачених вичерпним переліком ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію". Після його зупинки третя особа, не роз`яснивши причини і підстави зупинки та не надавши доказів вчинення ним будь-якого правопорушення, відразу перейшла до вимоги пред`явити документи зокрема поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Сержантом поліції Дудоровою В.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6421183 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, із призначенням штрафу в розмірі 425 грн.
Наголошував, що зупинка транспортного засобу без вагомих підстав є порушенням права на приватне життя, зупинка його транспортного засобу є безпідставною, подальша вимога пред`явлення документів є незаконною. 
Просив суд визнати протиправними дії сержанта поліції Дудорової Валерії Олександрівни щодо зупинки транспортного засобу MERCEDES-BENZ A 170 CDI, д.н. НОМЕР_2 , від 27 грудня 2025 року та вимоги пред`явити поліс ОС без законних підстав; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6421183 від 27.12.2025 про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст.126 Кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 грн. Провадження відносно ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити, та постановити окрему ухвалу про направлення до ТУ ДБР матеріалів щодо вчинення злочину, передбаченого ст. 365 КК України. 
Представником Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Приписами ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції, та закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс. За результатами розгляду справи інспектором прийнято законне і правомірне рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто в межах санкції, встановленої такою нормою закону.
Звертали увагу суду на той факт, що згідно бази МТСБУ водій не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб MERSEDES BENZ A 170 CDI, днз НОМЕР_3 станом на дату 27.12.2025, та позивач не додав полісу страхування до позовної заяви в якості доказів невинуватості. Отже в позивача не було діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на 27.12.2025, в підтвердження цього надаємо скриншот з сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної правопорушення пригоди, кримінального чи адміністративного , або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Вищезазначені вимоги нормативно-правових актів не ставлять в залежність пред`явлення документів на транспортний засіб обов`язкову наявність задокументованого належними і допустимими доказами факту порушення ПДР України. Право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п.2.1 ПДР України документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Аналогічного змісту правову позицію викладено у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема у справі №127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі №522/2280/16-а від 21 листопада 2019 року, у справі №711/4707/17 від 19 червня 2019 року. Отже зупинка поліцейським транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є обґрунтованою і заснована на вимогах чинного законодавства України. Вимога пред`явити страховий поліс базується на п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух». 
Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 надав відповідь на відзив я якій зазначав, що оскільки порушення ним ПДР не було доведено, то відповідно до висновків ВС, дії інспектора є протиправними. Зазначав, що зупинка є незаконною, а тому вимога пред`явити документи та наступне стягнення є юридично нікчемними. Завданнями адміністративного судочинства є ефективний захист прав, а тому в даній справі визнання дій протиправними є необхідним, бо воно фіксує порушення ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. 
Представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції надав заяву про розгляд справи без його участі.
Суд, дослідивши докази в справі, приходить до таких висновків. 
Згідно матеріалів справи 27.12.2025 поліцейською взводу 1 роти 1 батальйону 3 Управління Дудоровою В.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що ОСОБА_1 в м. Дніпро, по вул. Калинова, біля буд. 37 керував транспортним засобом MERSEDES-BENZ A 170 CDI, днз НОМЕР_3 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тз або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України.
Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами п.11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі за текстом ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством (пункт 1.9).
Відповідно до пп.пп. «а», «б», «ґ» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з пп. «а» п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Також, відповідно до пункту 21.3статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.
Частиною 1статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що перевірка наявності чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції України під час здійснення регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (у тому числі з використанням працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів та в режимі фотозйомки, відеозапису), а також під час оформлення документів щодо порушення Правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися відповідними підрозділами або посадовими особами Національної поліції. Тому, право органів Національної поліції перевіряти наявність, зазначених у пункті 2.1 ПДР України, документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Як установлено частиною 1статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З аналізу наведених норм слідує, що відповідно до законодавства України на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до приписів статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Імперативні приписи абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
З указаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв кореспондуються встановлені пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.08.2019 у справі №524/126/17.
Доводи позивача щодо відсутності у поліцейського повноважень зупинки транспортного засобу та перевірки у позивача страхового полісу, окрім випадків складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не спростовують обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`являти на вимогу поліцейського для перевірки зазначений вище документ.
Отже, поліцейський має право вимоги від водія надати для перевірки договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів незалежно від складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.09.2019 у справі №127/19283/17.
Згідно з пунктом 1статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В силу приписів частини 1статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За нормами частини 2статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Судом встановлено, що на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача постанови, відповідачем до відзиву на позовну заяву було надано скріншот з офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України за результатами перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, відповідно до якого поліс на ТЗ № АЕ8389КІ станом на 27.12.2025 (дата зупинки транспортного засобу і винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА №6421183) відсутній. Зазначене підтверджується інформацією, яка міститься на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України. Також представником відповідача наданий відеозапис повідомлення водія про підставу зупинки - відсутність полісу обов`язкового страхування та фіксування складання постанови про притягнення до адмінстративної відповідальності позивача. 
Враховуючи, що факт порушення позивачем п.2.1.ґ) ПДР підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначено КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції вказаної статті, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17, суд не приймає до уваги, адже спірні відносини в зазначеній справі відрізняються від спірних відносин, що є предметом розгляду судом в цій справі. Так, у справі, що розглядається, судом встановлено, що інспектором поліції було з`ясовано, що у позивача відсутній зареєстрований поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що є самостійним порушенням вимог п. «ґ» п. 2.1 ПДР, а саме: керування позивачем транспортним засобом без наявності при собі полісу обов`язкового страхування, та є підставою для законної зупинки транспортного засобу позивача та перевірки документів. У той же час, у справі на яку посилається позивач, під час судового розгляду позивачем було спростовано факт вчинення ним порушення вимог ПДР, які слугували зупинці та перевірці документів. 
Під час розгляду справи суд не встановив правових підстав для постановлення окремої ухвали у цій справі у порядку ст. 249 КАС України.
Ухвалюючи судове рішення, суд керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, позов  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не підлягає задоволенню. 
З урахуванням приписів ст. 139 КАС України, суд прийшов висновку, що судові витрати необхідно покласти на позивача.
Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності– відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Г.В. Бєсєда