Справа № 464/7504/25 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б. Р. 
Провадження № 33/811/74/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Биленя Тараса Ярославовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Адабаш Світлани Аксентіївни на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що директор ТОВ «Росан-Глобал» ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: не надав інформації на адвокатський запит №б/у від 02 жовтня 2025 року адвоката ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
Не оспорюючи фактичних обставин справи адвокат Адабаш С.А., подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції, в частині визначення розміру штрафу, стягнути з директора ТзОВ «Росан Глобал» ОСОБА_1 штраф в розмірі, не менше аніж 1020 грн.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є законною, проте розмір штрафу встановленого судом підлягає збільшенню.
Наголошує, що вона повідомляла суд першої інстанції, що ОСОБА_1 постановою Сихівського районного суду м. Львова від 28 листопада 2025 року справа №464/7229/25 притягнуто до адміністративної відповідальності за аналогічне порушення.
Вважає, що у зв`язку із вищенаведеним на ОСОБА_1 необхідно було накласти стягнення від 1020 до 1360 грн., відповідно до вимог ч. 9 ст. 212-3 КУпАП так як він вчинив адміністративне правопорушення повторно.
20 січня 2026 року у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та адвокат Адабаш С.А., не прибули, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, адвокат Билень Т.Я. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілої.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Биленя Т.Я., який просив проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та адвоката Адабаш С.А., апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілої.
Заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Диспозицією ч. 5 ст. 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасного або неповного надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого з ч. 5 ст. 212-3 КУпАП підтверджена дослідженими судом першої інстанції доказами, та у апеляційній скарзі не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Аргументи апелянта, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення від 1020 до 1360 грн., відповідно до вимог ч. 9 ст. 212-3 КУпАП так як він вчинив адміністративне правопорушення повторно, апеляційний суд розцінює критично.
Частиною 9 ст. 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - восьмою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Як встановлено апеляційний судом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОД № 23/25 від 22 жовтня 2025 року, не зазначена кваліфікуюча ознака повторність у діях ОСОБА_1 .
Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції повно дослідив обставини правопорушення, оцінив надані докази та прийшов до правильного висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
Що стосується постанови Сихівського районного суду м. Львова від 28 листопада 2025 року у справі № 464/7229/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, апеляційний суд зазначає, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вважався таким, що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 212-3 КУпАП, а отже відсутні підстави для висновку про повторність вчинення адміністративного правопорушення та застосування покарання відповідно до ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, у зв`язку з чим її апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:

постанову Сихівського районного суд м. Львова від 22 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст.212-3 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої адвоката Адабаш Світлани Аксентіївни – без задоволення
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя        Партика І.В.