Справа № 177/40/26
Провадження № 3/177/41/26 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України
15 січня 2026 року 
Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. 
розглянувши матеріали, які надійшли від КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 
РНОКПП встановити не вдалося
за ч.5 ст. 126, ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11.12.2025 року о 15:00 год по трасі Н-11 в межах Криворізького району Дніпропетровської області (блокпост на Миколаїв), керував транспортним засобом – автомобілем ВАЗ 21063 днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови та координації рухів, на вимогу поліцейського пройти медичний огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Правопорушення вчинено особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
За вказаним епізодом дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 130 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 , в цей же день та час, 11.12.2025 року о 15:00 год по трасі Н-11 в межах Криворізького району Дніпропетровської області (блокпост на Миколаїв), керував транспортним засобом – автомобілем ВАЗ 21063 днз НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про дату та місце розгляду справи, не вжив заходів для явки до суду, про причини неявки не повідомив, клопотань з процесуальних питань не надав, долею справи не цікавиться.
Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії». Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки зазначена поведінка ОСОБА_1 , на переконання суду, направлена на затягування розгляду справи та нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130, 126 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
При розгляді даної справи, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні кожного з вищевказаних правопорушень, підтверджується сукупністю таких доказів:
- протоколами про адміністративні правопорушення, що складені уповноваженим суб`єктом, містять виклад обставин правопорушення, їх кваліфікацію, які не містять зауважень ОСОБА_1 до протоколу, та даними відеозаписів з місця події на яких зафіксовано факт зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу на блокпосту. ОСОБА_1 підтверджував факт керування транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом даної категорії, повторно впродовж року, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;
- рапортом працівника поліції, в якому викладені обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повторності правопорушень передбачених ч.1 ст. 130, ч.4 ст. 126 КУпАП;
- відеозаписом з місця події на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом без посвідчення водія, будучи позбавленим такого права. В ході спілкування з ОСОБА_1 , працівники поліції вбачаючи в нього ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився (21:16 відеозапису). Під час перевірки даних щодо водія, працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 є особою двічі протягом року притягнутою до відповідальності за правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП. 
- факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підтверджується направленням на огляд до медичного закладу, що містить дані про ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені працівником поліції у ОСОБА_1 , але огляд на стан сп`яніння не проводився, у зв`язку з його відмовою від огляду;
- факт повторності протягом року вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 , як особою, яку двічі протягом року піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується копіями постанов Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2025 (справа № 177/1975/25) та 07.10.2025 (справа № 177/2196/25) за змістом яких на ОСОБА_1 двічі впродовж року накладено стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також за ч.5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами;
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, серед іншого, адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, частина 1 ст. 130 КУпАП містить різні, окремі склади правопорушень, серед яких самостійний склад правопорушення - відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Санкція ч.3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, або за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Саме це порушення ставиться у вину ОСОБА_1 , при цьому його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п.2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.
Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. В даному випадку, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, а також склад правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП за ознаками повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення за ч.5 ст. 126, ч.3 ст. 130 КУпАП, з застосуванням ч.2 ст. 36 КУпАП, тобто в межах санкції ч.3 ст. 130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Матеріали справи підлягають об`єднанню в одне провадження.
Беручи до уваги викладене, при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчинених адміністративних правопорушень, їх суспільну небезпечність, зокрема небезпечність не лише для нього, а й для оточуючих, особу ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.3 ст. 130 КУпАП.
Стягнення у виді конфіскації транспортного засобу суд не застосовує, оскільки матеріали справи містять інформацію про те, що вищевказаний автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , йому не належить, а належить ОСОБА_2 (згідно даних технічного паспорту), що унеможливлює застосування стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 40-1, , ч.5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення № 177/40/26, провадження № 3/177/41/26, № 177/41/26, провадження № 3/177/42/26, щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та присвоїти об`єднаній справі № 177/40/26, провадження № 3/177/41/26.
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та з застосуванням ст. 36 КУПАП, накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Суддя          М.В. Березюк