Справа № 650/6767/25
провадження № 2/650/1124/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого - Сікори О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про зняття заборони відчуження майна, визнання іпотеки припиненою та скасування записів про обтяження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить: визнати припиненою іпотеку, що виникла на підставі договору іпотеки №3-1729, посвідченого приватним нотаріусом Морозовою С.В. 20 жовтня 2006 року, стосовно нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку; земельної ділянки площею 0,1000 гектара (кадастровий номер 6520610100:01:145:0026); земельної ділянки площею 0,0600 гектара (кадастровий номер 6520610100:01:145:0025); зяти арешт і заборону відчуження із зазначених об`єктів нерухомого майна; скасувати записи про обтяження №11408320 та №11408152 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вказане майно вона придбала з прилюдних торгів, разом з тим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишаються записи про іпотеку та заборону відчуження. Вони походять від договору іпотеки №3-1729, посвідченого приватним нотаріусом Морозовою С.В. 20 жовтня 2006 року, на підставі якого зареєстровані обтяження №11408320 та №11408152. Іпотекодержателем за цим договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».
Наявність цих записів у державному реєстрі фактично створює перешкоди у здійсненні права власності, зокрема, у вільному розпорядженні належним житлом та земельними ділянками. Заборона відчуження й арешт фактично обмежують гарантоване Конституцією України право приватної власності.
Існуюча заборона на нерухоме майно унеможливлює розпорядження ним з боку власника, чим суттєво звужуються його права як власника майна, оскільки він позбавлений права продати, подарувати або іншим чином відчужувати майно, на яке накладена заборона, тому позивач звернулася з вказаним позов до суду для захисту своїх прав.    
На судове засідання позивач не з`явилася надала заяву про розгляд справи без її участі.
На судове засідання представник відповідача не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в позовній заяві суд дійшов таких висновків.          
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на цей об`єкт набуте на підставі свідоцтва про право власності від 30 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу та зареєстрованого за №416. Також позивачу належать земельна ділянка площею 0,1000 гектара для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 6520610100:01:145:0026) та земельна ділянка площею 0,0600 гектара для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 6520610100:01:145:0025). Право власності на них набуте на підставі свідоцтв, посвідчених приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу 14 травня 2018 року, зареєстрованих у реєстрі за №392 та №393.
Зазначене майно придбано у порядку примусової реалізації через Державне підприємство «СЕТАМ». Відповідно до протоколів електронних торгів №112385 від 28 серпня 2015 року та №304689, №304690 від 20 грудня 2017 року.
Попри те, що майно було реалізоване з прилюдних торгів, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишаються записи про іпотеку та заборону відчуження. Вони походять від договору іпотеки №3-1729, посвідченого приватним нотаріусом Морозовою С.В. 20 жовтня 2006 року, на підставі якого зареєстровані обтяження №11408320 та №11408152. Іпотекодержателем за цим договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».
Таким чином, збереження записів про іпотеку і заборону відчуження після законної реалізації предмета іпотеки є безпідставним і порушує право власності, гарантоване як національним, так і міжнародним законодавством. Відсутність підстав для подальшого існування іпотеки та арешту зумовлює необхідність їх зняття судом.    
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. 
Відповідно до вимог статей 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні. Також власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17.07.97 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» №898-ІУ, іпотека є способом забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 17 цього Закону, іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки. Оскільки зазначене майно було реалізоване з прилюдних торгів, іпотека припинилася в силу закону.      
Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна на підставі повідомлення про припинення договору іпотеки або судового рішення. Тому судове рішення про зняття арешту та заборони відчуження є самостійною і достатньою підставою для внесення відповідних змін до державних реєстрів.
Таким чином, з урахуванням установлених судом обставин, вимог чинного законодавства та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що після примусової реалізації предмета іпотеки відсутні правові підстави для подальшого існування іпотеки, арешту та заборони відчуження спірного нерухомого майна. Збереження відповідних записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є необґрунтованим та порушує право позивача на мирне володіння, користування і розпорядження належним їй майном. У зв`язку з цим позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають способам судового захисту, передбаченим законом, та підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про зняття заборони відчуження майна, визнання іпотеки припиненою та скасування записів про обтяження – задовольнити.
Визнати припиненою іпотеку, що виникла на підставі договору іпотеки №3-1729, посвідченого приватним нотаріусом Морозовою С.В. 20 жовтня 2006 року, стосовно нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку; земельної ділянки площею 0,1000 гектара (кадастровий номер 6520610100:01:145:0026); земельної ділянки площею 0,0600 гектара (кадастровий номер 6520610100:01:145:0025).
Зняти арешт і заборону відчуження із нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку; земельної ділянки площею 0,1000 гектара (кадастровий номер 6520610100:01:145:0026); земельної ділянки площею 0,0600 гектара (кадастровий номер 6520610100:01:145:0025).
Скасувати записи про обтяження №11408320 та №11408152 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 21 січня 2026 року.

Суддя:          О.О. Сікора