ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
12 січня 2026 року (11:45)	Справа № 640/37742/21 ЗП/280/898/25  м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м.Київ, вул. Назарівська, 3, код ЄДРПОУ 24584661) до Державної аудиторської служби України (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 4, код ЄДРПОУ 40165856) про визнання протиправними та скасування вимог, -
ВСТАНОВИВ:
21.12.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі – позивач) до Державної аудиторської служби України (далі – відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправними та скасувати вимоги Державної аудиторської служби України, викладені в листі від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення виявлених порушень».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.07.2018 по 30.06.2021, результати якої відображені в акті ревізії від 13.10.2021 № 05-21/3. Акт ревізії було підписано позивачем із запереченнями, які направлені на адресу Держаудитслужби листом від 25.10.2021 №01-17051/14-вих та отримані відповідачем 25.10.2021. За результатами розгляду вказаних заперечень Держаудитслужба 18.11.2021 листом від 16.11.2021 №000500-14/14580-2021 направила висновки на заперечення, які отримані ДП «НАЕК «Енергоатом» 19.11.2021 (вхідний № 01-34063-вх). В подальшому, 25.11.2021 на адресу позивача надійшли вимоги Держаудитслужби, викладені у листі від 19.11.2021 № 000500-14/14730-2021 «Про усунення порушень» (далі - Вимога). ДП «НАЕК «Енергоатом» вважає, що таку вимогу необґрунтованою, безпідставною та протиправною, а відповідні висновки Акта ревізії – помилковими, оскільки: по-перше, відповідачем було порушено процедуру оформлення результатів ревізії; по-друге, відповідачем було порушено строки проведення планової виїзної ревізії; по-третє, викладені у Вимозі та Акті ревізії висновки про порушення позивачем вимог законодавства є безпідставними та необґрунтованими, оскільки прийняті без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Зауважує, що під час проведення ревізії відповідачем, всупереч вимогам Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2016 № 43 та Програми ревізії ДП «НАЕК «Енергоатом» досліджувалося питання реалізації електричної енергії на різних сегментах ринку. Так, питання реалізації електроенергії не відноситься до завдань відповідача, визначених статтею 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні». Зазначає, що з урахуванням того, що до здійснення ревізії цих питань не залучався уповноважений на це державний орган - НКРЕКП, оцінка та висновки, наведені в Акті ревізії з цих питань, зроблені з порушенням вимог п. 27 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550. У зв`язку з цим порушення відповідачем процедури проведення ревізії; не врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття Вимоги; дослідження питань, що не входять до компетенції Держаудитслужби є підставами для визнання протиправною та скасування Вимоги, викладеної в листі від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення виявлених порушень». Беручи до уваги вищезазначене, просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
02.02.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позову та зазначає, що відповідачем проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Енергоатом» та його відокремлених підрозділів за період з 01.07.2018 по 30.06.2021 (далі - Ревізія). За результатами зазначеного заходу державного фінансового контролю Держаудитслужба склала акт ревізії від 13.10.2021 №05-21/3, в якому зафіксовано низку порушень фінансової дисципліни. Зазначений Акт ревізії № 05-21/3 підписано із запереченнями посадовими особами ДП «Енергоатом», які Держаудитслужба розглянула та надала свої висновки, що затверджені 16.11.2021. Зважаючи на те, що з боку позивача під час Ревізії не усунуто в повному обсязі виявлених порушень фінансової дисципліни, Держаудитслужба, керуючись пунктом 46 Порядку №550, надіслала на поштову адресу письмову вимогу про усунення виявлених ревізією порушень від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021. Щодо процедури оформлення результатів ревізії відповідач зазначає, що ДП «Енергоатом» надіслало заперечення (зауваження) до зазначеного акта ревізії листом від 25.10.2021 №01-17051/14-вих, який отримано Держаудитслужбою 26.10.2021 та зареєстровано за №14-47820-2021. Висновки на заперечення (зауваження) до акта ревізії від 13.10.2021 №05-21/3 фінансово-господарської діяльності позивача за період з 30.06.2018 по 01.07.2021 затверджено 16.11.2021 заступником Голови Державної аудиторської служби України, тобто на 15 робочий день після їх отримання. Листом від 16.11.2021 №000500-14/14580-2021 Держаудитслужба надіслала зазначені висновки на заперечення (зауваження) на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом». Зважаючи на викладене, висновки на заперечення (зауваження) ДП «НАЕК «Енергоатом» до Акта № 05-21/3 надані у строки, які визначені пунктом 43 Порядку №550. Щодо строків проведення планової ревізії відповідач зазначає, що відповідно до положень Порядку №550, строк проведення планового заходу державного фінансового контролю не містить строку для написання, реєстрації та надіслання акту ревізії, оскільки як зазначалося, акт ревізії фіксує безпосередньо результати проведення планової виїзної ревізії. Ревізія Держаудитслужбою розпочата з 14.07.2021, про що поінформовано ДП «Енергоатом» листом від 02.07.2021 №000500-14/8292-2021 та неодноразово зупинялась, про що було проінформовано належним чином ДП «НАЕК «Енергоатом» відповідними листами. Отже, тривалість планової виїзної ревізії ДІІ «Енергоатом» становила 30 робочих днів та була закінчена протягом 60 робочих днів, що свідчить про те, що строки проведення заходу державного фінансового контролю дотримані повною мірою. Водночас, Держаудитслужба відповідно до пункту 39 Порядку №550 листом від 13.10.2021 №000500-14/13095-2021 надіслала до ДП «Енергоатом» перший і третій примірники акта від 13.10.2021 №05-21/3 для ознайомлення і підписання. Зважаючи на викладене, доводи ДП «Енергоатом» про те, що строк планової ревізії фінансового-господарської діяльності становить 35 робочих днів є такими, що не відповідають дійсності та спростовуються належними та допустимими доказами. Щодо порушень по суті оскаржуваної вимоги, то відповідач зазначає, що вони є обґрунтованими та такими, що відповідають дійсності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ,» але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст.ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. 
04.04.2025 матеріали адміністративної справи №640/37742/21 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючому судді Калашник Ю.В.
Ухвалою суду від 07.04.2025 прийнято справу №640/37742/21 (ЗП/280/898/25) до свого провадження та продовжено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою суду від 08.04.2025, за заявою представника АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», здійснено заміну позивача Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДРПОУ 24584661) на його правонаступника Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДРПОУ 24584661).
Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.
Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Відповідно до плану проведення заходів державного фінансового контролю на III квартал 2021 року Державною аудиторською службою України, фахівцями відповідача проведено ревізію фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» за період з 01.07.2018 по 30.06.2021, результати якої відображені в Акті ревізії від 13.10.2021 №05-21/3 (т.1 а.с.105-250, т.2 а.с.1-250, т.3 а.с.1-250, т.4 а.с.1-250, т.5 а.с.1-162).
Акт ревізії підписано позивачем із запереченнями, які направлені на адресу Держаудитслужби листом від 25.10.2021 №01-17051/14-вих та отримані відповідачем 25.10.2021 (т.5 а.с.163-250, т.6 а.с.1-239).
За результатами розгляду вказаних заперечень, Держаудитслужба 18.11.2021 листом від 16.11.2021 №000500-14/14580-2021 направила висновки на заперечення, які отримані ДП «НАЕК «Енергоатом» 19.11.2021 (вхідний № 01-34063-вх) (т.6 а.с.237-250, т.7 а.с.1-250, т.8 а.с.1-250, т.9 а.с.1-250, т.10 а.с.1-200).
25.11.2021 на адресу позивача надійшли вимоги Держаудитслужби, викладені у листі від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення порушень» (т.1 а.с.86-103).
У вказаному листі, Держаудитслужба вимагає, наступне:
1) Розглянути результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників Компанії, відповідальних за допущені порушення; 
2) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «ЗАХИСТ-ТЕХНО К» на користь ВП ЗАЕС коштів на суму 68 3 088,96 грн та на суму 1 441 922,16 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування втрат фінансових (матеріальних) ресурсів з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
3) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ПрАТ «ЕПМ-10» на користь ВП ЗАЕС коштів на суму 360 951,65 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування втрат фінансових (матеріальних) ресурсів з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
4) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «СМАРТ БІЗНЕС ІНВЕСТ» на користь ВП ЗАЕС коштів на суму 1 119 230,29 грн та на суму 1 073 465,39 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування втрат фінансових (матеріальних) ресурсів з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
5) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ПрАТ «Техенерго» на користь ВП ЗАЕС коштів на суму 1 940 405,74 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування втрат фінансових (матеріальних) ресурсів з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
6) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «НАЛАГОДЖУВАЛЬНО-МОНТАЖНЕ ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» на користь ВП ЗАЕС коштів на суму 1 737 596,1 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування втрат фінансових (матеріальних) ресурсів з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
7) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування AT «КІЕП» на користь ВП ЗАЕС коштів на суму 526 440,0 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування втрат фінансових (матеріальних) ресурсів з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
8) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Елєктропівденмонтаж» на користь ВП ЗАЕС коштів на суму 43 345,82 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування втрат фінансових (матеріальних) ресурсів з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
9) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Укрпроммонтаж 21» на користь ВП ЗАЕС коштів на суму 9 124,37 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування втрат фінансових (матеріальних) ресурсів з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
10) Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України на користь ВП ЗАЕС втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних через безпідставне перерахування заробітної плати працівникам ВП ЗАЕС Бисько К.А. та ОСОБА_1 понад обсяги заробітної плати, які підлягали їм виплаті згідно з розрахунково-платіжними відомостями типової форми П-6 на суму 693 328,64 грн.;
11) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Комбінат громадського харчування АЕС» на користь ВП ЗАЕС коштів на суму 422 898,50 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
12) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Комбінат громадського харчування АЕС» на користь ВП ЗАЕС коштів на суму 420 921,80 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
13) Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України на користь ВП ЗАЕС втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних внаслідок видачі талонів ЛПХ працівникам у дні навчання з відривом від виробництва ВП «ЗАЕС», неповернення працівниками неналежних. їм талонів та неутримання із заробітної плати вартості талонів на суму 151 345,90 грн.;
14) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ПрАТ «Юженергобуд» на користь ВП ЮУ АЕС коштів на суму 279 485 043,23 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
15) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування Департаментом містобудування, архітектури, капітального будівництва та супроводження проектів розвитку Миколаївської облдержадміністрації на користь ВП ЮУ АЕС коштів на суму 1 885 675,74 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
16) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування AT «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» на користь ВП ЮУ АЕС коштів на суму 851 471,28 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
17) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ПрAT «Електропівденмонтаж-10» на користь ВП ЮУ АЕС коштів на суму 2 333 347,22 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
18) Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України на користь ВП ЮУ АЕС втрат фінансових (матеріальних) ресурсів, заподіяних через зайво нараховану заробітну плату на суму 797 788,16 грн., зокрема ОСОБА_2 – 558 315,24 грн., ОСОБА_3 – 166 208,89 грн. та ОСОБА_4 – 73 264,03 грн.;
19) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Управління механізованих робіт» на користь ВП ЮУ АЕС коштів на суму 5 030 379,28 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
20) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Енергопромбуд» на користь ВП ЮУ АЕС коштів на суму 38 569 812,29 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
21) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування коштів ТОВ «ВІН СТРІМ» - 15 921,66 грн, ТОВ «ПІЛТЕКС» - 676 000,00 грн, ТОВ «Компанія Укрінтек» - 40 624,00 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП; 
22) З метою попередження незаконних витрат на суму 817 101,90 грн. привести договір про закупівлю від 27.08.2019 №К-02/08-2019, укладений з ПП ВКФ «Калімера», у відповідність до вимог частини четвертої статті 36 Закону №922;
23) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування AT «КІЕП» на користь ВП ХАЕС коштів на суму 7 790 292,61 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
24) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Прилад Системи» на користь ВП ХАЕС коштів на суму 4 179 488,38 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
25) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Прилад Системи» на користь ВП ХАЕС коштів на суму 5 293 669,59 грн. і ТОВ КНМП «ЕПМ» - 6 067 898,81 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
26) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ КИЇВ» на користь ВП ХАЕС коштів на суму 2 871 600,00 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
27) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Енергоаналігична компанія «ЕКУ» на користь ВП ХАЕС коштів на суму 1 462 212,48 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
28) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Укртехремонт» на користь ВП ХАЕС коштів на суму 89 043,76 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
29) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «Рембудтехнологія» на користь ВП ХАЕС коштів на суму 69 013,33 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
30) Забезпечити коригування кредиторської заборгованості шляхом її зменшення на суму 177 202,09 грн за розрахунками з КП «Монтажне управління №6 «Електропівденьзахідмонтаж»;
31) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ДПРЗ-2 ГУ ДСНСУ у Рівненській області на користь ВП РАЕС коштів на суму 13 201 462,49 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
32) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування Корпорацією «ТСМ ГРУП» на користь ВП РАЕС коштів на суму 1 403 347,20 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянута питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
33) Привести у відповідність розрахунки з Корпорацією «ТСМ ГРУП» за поставлене Корпорацією «ТСМ ГРУП», ВП «Складське господарство» прийняте, а ВП «Рівненська АЕС» допущене до використання, обладнання на суму 8 632 697,28 грн. (сума неоплаченого обладнання), яке не відповідає вимогам, визначеним Договором №15/18 (в частині специфікації товару), через здійснення коригування розрахунків;
34) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування AT «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» на користь ВП РАЕС коштів на суму 3 633 993,24 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
35) Забезпечити приведення вартості об`єкта незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку №423 в мікрорайоні Перемоги м. Кузнецовськ» відповідно до його справедливої вартості;
36) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ПрАТ «Укренергомонтаж» на користь ВП «Атомпроектінжиніринг» коштів на суму 1 840 749,38 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
37) Забезпечити відповідно до норм статей 216 -229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «ЮТЄМ Інжиніринг» на користь ВП «Атомпроектінжиніринг» коштів на суму 720 855,43 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
38) Забезпечити відповідно до норм статей 216- 229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ПрАТ «Укренергомонтаж» на користь ВП «Атомпроектінжиніринг» коштів на суму 6 004 901,75 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили, порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
39) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ТОВ «БК «КБР» на користь ВП «Атомпроектінжиніринг» коштів на суму 479 998,53 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
40) Забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування ПрАТ «Укренергомонтаж» на користь ВП «Атомпроектінжиніринг» коштів на суму 421 683,41 грн. У разі неможливості забезпечення відшкодування у згаданому порядку розглянути питання відшкодування шкоди (збитків) з осіб, які допустили порушення, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП;
41) Проводити закупівлю товарів, робіт, послуг відповідно до норм Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року №922-VIII та не допускати надалі укладення договорів до/без проведення процедур закупівель, визначених законодавством;
42) Не допускати надалі недотримання вимог Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №483 (відповідно до відповідних змін) Підрозділом;
43) Не допускати надалі недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №499 «Про затвердження Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами та Порядку відбору організаторів електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами» та визначених за результатами електронних аукціонів обсягів продажу електроенергії на виконання Постанови №483;
44) Не порушувати надалі принципів добросовісної конкуренції, рівності прав на купівлю електричної енергії та дискримінаційної участі на ринку електричної енергії, визначених пунктом 2.6 Регламенту організації та проведення електронного аукціону з продажу електричної енергії на ТБ «Українська енергетична біржа», за участі в електронних аукціонах на ринку двосторонніх договорів;
45) Дотримуватися норм чинного законодавства, якими визначено граничну нижню межу обов`язкового продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед»;
46) Забезпечити неухильне дотримання норм Закону №922 і недопущення його порушень надалі.
Також, у вимогах, викладених у листі від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення порушень» повідомлено про те, що вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень і недоліків разом із завіреними копіями підтвердних первинних, розпорядчих та інших документів необхідно надати Держаудитслужбі до 20.12.2021.
Не погоджуючись із вимогами відповідача, викладеними у листі від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення виявлених порушень» позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-XII (далі - Закон №2939-XII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Згідно з частиною другою статті 2 Закону №2939-XII, державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Відповідно до статті 8 Закону №2939-XII орган державного фінансового контролю, зокрема, здійснює державний фінансовий контроль та контроль за цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.
Пунктами 7, 10, 13 статті 10 Закону №2939-XII передбачено, що органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу України (далі - Положення №43).
Пунктом 1 Положення №43 передбачено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення №43, Держаудитслужба вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, зокрема, вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Згідно з пунктом 6 Положення №43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 16); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їхній розмір в установленому законодавством порядку (підпункт 23).
Відповідно до пункту 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (далі - Порядок №550), акт ревізії - це документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.
Пунктом 2 Порядку № 550 визначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Пунктами 4, 5 Порядку № 550 передбачено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться контролюючими органами відповідно до Закону та цього Порядку.
Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів контрольно-ревізійної роботи, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом.
За приписами частини першої статті 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
В силу пункту 6 Положення № 43, Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.
Вказані положення кореспондуються з пунктами 7 та 10 статті 10 Закону №2939-XII.
У частині другій статті 15 Закону №2939-XII закріплено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Згідно з пунктом 50 Порядку №550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а відтак наділена рисами правового акта індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься, і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.
Спірна вимога контролюючого органу є індивідуально-правовим актом і в силу закону є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, якому вона адресована.
За приписами статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.
У пункті 1 резолютивної частини Рішення від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 Конституційний Суд України висловив позицію, що «конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом».
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №820/3534/16 дійшла висновку, що спір про правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, є публічно-правовим та підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що такий висновок був сформульований Верховним Судом України у постанові від 23 лютого 2016 року по справі №818/1857/14, і Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цієї позиції.
Аналогічна правова позиція також підтримана Верховним Судом, зокрема у постанові від 08 травня 2018 року у справі №826/3350/17, у якій за наслідками проведеного аналізу сутності завдань і функцій органів фінансового контролю, в тому числі у їх співвідношенні із завданнями адміністративного судочинства (рішення суб`єкта владних повноважень як предмет судового контролю), сформульовано позицію, що рішення (дії, бездіяльність) органу фінансового контролю, прийняті в результаті реалізації їх окремо взятих завдань або функцій (пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги як одна з них), є окремими предметами судового контролю.
У постанові від 08 травня 2018 року у справі №826/3350/17 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення справ, предметом яких є правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, судам належить, виходячи із правової природи письмової вимоги контролюючого органу, враховувати чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. З метою встановлення того, чи контролюючим органом при прийнятті спірної вимоги владні управлінські функції реалізовані у передбачений законом спосіб, суду належить надати правову оцінку змісту вимоги як індивідуально-правового акта.
Обґрунтованість, в силу статті 2 КАС України, є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.
Отже, з метою дотримання завдань і основних засад адміністративного судочинства суди, які розглядали справу і наділені процесуальними повноваженнями встановлювати і оцінювати фактичні обставини справи, об`єктивно мали право перевірити обґрунтованість доводів позивача щодо дотримання органом фінансового контролю законності при прийнятті спірної вимоги, а також обґрунтованість доводів контролюючого органу щодо того, чи породжує спірна вимога права і обов`язки позивача.
Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №822/2087/17 та від 08 травня 2018 року у справі № 826/3350/17 зазначив, що висновок суду про те, що збитки контролюючим органом можуть бути стягнуті лише в ході відповідного судового процесу (а не шляхом пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги), не спростовує того, що «законна вимога» контролюючого органу, як індивідуально-правовий акт, повинна відповідати вимогам закону в частині її змісту і форми. Саме аналіз змісту вимоги контролюючого органу свідчить про те, чи такі вимоги дотримано та чи породжує така вимога права і обов`язки для підконтрольної установи.
З проведеного вище аналізу сутності завдань і функцій органів фінансового контролю, в тому числі у їх співвідношенні із завданнями адміністративного судочинства (рішення суб`єкта владних повноважень як предмет судового контролю), висновується, що рішення (дії, бездіяльність) органу фінансового контролю, прийняті в результаті реалізації їх окремо взятих завдань або функцій (пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги як одна з них), є окремими предметами судового контролю.
Та обставина, що законодавство прямо передбачає порядок реалізації окремо взятого завдання чи функції контролюючого органу, зокрема стягнення збитків у судовому порядку на підставі пункту 10 частини першої статті 10 Закону №2939-XII, з чим кореспондується пункт 50 Порядку № 550, жодним чином не відміняє чи спростовує того, що всі рішення, дії чи бездіяльність органів державного фінансового контролю, прийняті або здійснені при реалізації ними їх владних управлінських функцій, можуть бути окремим предметом судового розгляду при поданні відповідного адміністративного позову.
За своєю правовою природою реалізація контролюючим органом компетенції в частині пред`явлення обов`язкових до виконання вимог і в частині здійснення процедури стягнення заподіяних збитків передбачає наявність різних, окремих, незалежних процедур.
Таку ж саму правову позицію Верховний Суд застосував у постановах від 12 травня 2022 року у справі №620/4169/20, від 22 жовтня 2020 року у справі №820/3089/17, від 31 травня 2021 року у справі № 826/18686/16, від 31 серпня 2021 року у справі №160/5323/20, від 02 листопада 2021 року у справі №420/6808/19.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №820/3534/16 та у постановах Верховного Суду, зокрема, від 28 лютого 2020 року у справі №808/4044/17, від 28 лютого 2020 року у справі №2040/6542/18, від 18 березня 2020 року у справі №826/14169/17, від 18 березня 2020 року у справі №П/811/140/17, від 31 березня 2020 року у справі №817/650/18, від 02 квітня 2020 року у справі №820/3534/16, від 02 липня 2020 року у справі №826/1508/17 Суд дійшов висновку про те, що пункти (частини) вимоги, які не вказують на стягнення збитків, можуть бути перевірені судом у справі за відповідним позовом підконтрольної установи з їх оскарження. Проте, пункти (частини) вимоги, які вказують на стягнення збитків, мають перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Збитки, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Відтак, досліджуючи по суті пункти оскарженої вимоги, суд досліджує правову природу вимоги, надає оцінку тому чи пункти вимоги вказують на забезпечення відшкодування збитків та надають право підконтрольній установі на оскарження у судовому порядку цієї вимоги, чи пункти вимоги вказують на стягнення збитків, що відповідно, з урахуванням вищезазначеної практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, мають перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про стягнення збитків.
Необхідність з`ясування цих обставин також зумовлена ключовими аргументами позивача, які стосувалися доводів щодо протиправності оскаржуваної вимоги.
Так, судом встановлено, що пунктами № № 2-21,23-29, 31-32, 34, 36-40 оскаржуваної вимоги від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення виявлених порушень» визначено забезпечити відповідно до норм статей 216-229 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України відшкодування на користь ВП ЗАЕС, ВП ЮУ АЕС, ВП ХАЕС, ВП РАЕС, ВП «Атомпроектінжиніринг» коштів, у визначеному розмірі.
Відтак, визначені суми, які є предметом пунктів № № 2-21,23-29, 31-32, 34, 36-40 оскаржуваної вимоги є сумами визначених контролюючим органом збитків, у зв`язку з чим контролюючий орган виніс вимогу щодо повернення цих суми, що чітко сформулював вимогу забезпечити відшкодування шкоди (збитків) заподіяних державному бюджету.
Таким чином, у спірних правовідносинах має місце визначення контролюючим органом суми збитків та вимога їх відшкодувати, проти чого заперечує позивач, не погоджуючись з наявністю збитків.
Відтак, для суду перевірка правомірності чи неправомірності оскаржуваної вимоги в частині відшкодування збитків передбачає встановлення, перевірку наявності таких збитків, правильність їх обчислення.
Отже, згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №820/3534/16 та у постановах Верховного Суду, зокрема, від 28 лютого 2020 року у справі №808/4044/17, від 28 лютого 2020 року у справі №2040/6542/18, від 18 березня 2020 року у справі №826/14169/17, від 18 березня 2020 року у справі №П/811/140/17, від 31 березня 2020 року у справі №817/650/18, від 02 квітня 2020 року у справі №820/3534/16, від 02 липня 2020 року у справі №826/1508/17, суд дійшов висновку про те, що пункти № № 2-21,23-29, 31-32, 34, 36-40 оскаржуваної вимоги, які вказують на відшкодування збитків, має перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Збитки, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Водночас, суд враховує, що згідно з практикою Верховного Суду, який у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №822/2087/17 та від 08 травня 2018 року у справі №826/3350/17 зазначив, що «законна вимога» контролюючого органу, як індивідуально-правовий акт, повинна відповідати вимогам закону в частині її змісту і форми. Саме аналіз змісту вимоги контролюючого органу свідчить про те, чи такі вимоги дотримано та чи породжує така вимога права і обов`язки для підконтрольної установи.
Рішення (дії, бездіяльність) органу фінансового контролю, прийняті в результаті реалізації їх окремо взятих завдань або функцій (пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги як одна з них), є окремими предметами судового контролю.
Та обставина, що законодавство прямо передбачає порядок реалізації окремо взятого завдання чи функції контролюючого органу, зокрема стягнення збитків у судовому порядку на підставі пункту 10 частини першої статті 10 Закону №2939-XII, з чим кореспондується пункт 50 Порядку №550, жодним чином не відміняє чи спростовує того, що всі рішення, дії чи бездіяльність органів державного фінансового контролю, прийняті або здійснені при реалізації ними їх владних управлінських функцій, можуть бути окремим предметом судового розгляду при поданні відповідного адміністративного позову.
За своєю правовою природою реалізація контролюючим органом компетенції в частині пред`явлення обов`язкових до виконання вимог і в частині здійснення процедури стягнення заподіяних збитків передбачає наявність різних, окремих, незалежних процедур.
Таку ж саму правову позицію Верховний Суд застосував, зокрема у постановах від 12 травня 2022 року у справі №620/4169/20, від 22 жовтня 2020 року у справі №820/3089/17, від 31 травня 2021 року у справі №826/18686/16, від 31 серпня 2021 року у справі №160/5323/20, від 02 листопада 2021 року у справі №420/6808/19 та багатьох інших.
У справі ж, що розглядається, зміст спірної вимоги, яка, як встановлено вище, є індивідуально-правовим актом, а тому породжує права і обов`язки для підконтрольної установи, якій вона адресована, полягає в тому, щоб забезпечити відшкодування збитків, встановлених контролюючим органом. Додатково про обов`язковий характер цієї вимоги свідчить застереження в ній про те, що її невиконання є підставою для звернення до суду в інтересах держави.
Таким чином, ця вимога сформульована на виконання владних управлінських функцій відповідача. Отже, наведене в сукупності не виключає права підконтрольної установи на перевірку оскаржуваної вимоги в судовому порядку.
Враховуючи зазначені підходи, висловлені у зазначеній практиці Верховного Суду, суд дійшов висновку, що у справі, яка розглядається, суд не перевіряє та не встановлює наявність збитків, правильність їх обчислення, оскільки ці обставини перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Але при цьому, суд перевіряє правомірність оскаржуваної вимоги на відповідність вимогам закону в частині її змісту і форми.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду (зокрема, але не виключно, постанови ВС від 08.05.2018 у справі №826/3350/17, від 26.03.2020 у справі №2040/6730/18, від 06.07.2023 у справі №1740/2398/18, від 22.12.2023 у справі №826/18064/17, від 02.07.2024 у справі №600/2824/23-а, від 25.07.2024 у справі № 160/12986/21), під час вирішення справ, предметом яких є правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, судам належить, виходячи із правової природи письмової вимоги контролюючого органу, враховувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством. З метою встановлення того, чи контролюючим органом при прийнятті спірної вимоги владні управлінські функції реалізовані у передбачений законом спосіб, суду належить надати правову оцінку змісту вимоги, як індивідуально-правового акту.
У вказаних постановах Верховний Суд також досліджував питання: якою є правова природа «законної вимоги» контролюючого органу, її правове навантаження.
Так, «законна вимога» контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути здійснена у письмовій формі, сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), містити чіткі, конкретні і зрозумілі приписи на адресу підконтрольного суб`єкту (об`єкту контролю, його посадових осіб), які є обов`язковими до виконання останнім.
При цьому, «законність» письмової вимоги контролюючого органу безумовно передбачає її обґрунтованість, що в силу статті 2 КАС України, є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.
Перевіряючи оскаржувану вимогу на предмет відповідності закону її форми та змісту, суд встановив, що оскаржувана вимога Державної аудиторської служби України, оформлена листом від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення виявлених порушень», тобто здійснена у письмовій формі та містить обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства відповідно до повноважень, встановлених пунктом 7 статті 10 Закону №2939-XII, яким передбачено, що органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
Також, зазначена вимога сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), а саме: ревізія проведена відповідно до пункту 8.15 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІІ квартал 2021 року (у частині інспектувань).
Крім того, оскаржувана вимога Державної аудиторської служби України, оформлена листом від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення виявлених порушень», винесена на підставі висновків Акта від 13.10.2021 №05-21/3 планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» за період з 01.07.2018 по 30.06.2021.
Щодо обґрунтованості оскаржуваної вимоги суд зазначає, що в ній міститься обґрунтування, зокрема, зазначені порушення, які виявлено з посиланням на встановлені перевіркою обставини та нормативно-правові акти, а також вимогою визначено про необхідність усунення порушення та спосіб його усунення, зазначений у пунктах № № 1-46.
Також, Вимогою для АТ «НАЕК «Енергоатом» встановлено строк для надання вичерпної інформації про вжиті заходи з усунення виявлених порушень і недоліків разом із завіреними копіями підтвердних первинних, розпорядчих та інших документів до Держаудитслужби до 20.12.2021.
Отже, оскаржувана вимога за формою і змістом відповідає закону.
Також суд враховує постанову Верховного Суду від 20.05.2025 у справі №140/10477/23, де встановлено, що за наслідками проведеної ревізії Управління винесло вимогу від 13.04.2023 №130307-14/987-2023 «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства», якою вимагало відповідно до норм статей 216-219 ГК України, статей 22, 610-625 ЦК України забезпечити проведення претензійно-позовної роботи.
У вказаній справі, суд дійшов висновку у справі залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.09.2023, яким в задоволені позову відмовлено повністю.
Оскільки, Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що під час вирішення спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17), суд дійшов висновку про наявність підстав врахувати саме постанову Верховного Суду від 20.05.2025 у справі №140/10477/23.
Також, суд зазначає, що пункти (частини) вимоги, які не вказують на стягнення збитків, можуть бути перевірені судом у справі за відповідним позовом підконтрольної установи з їх оскарження.
Так, у пункті 22 оскаржуваної вимоги визначено, з метою попередження незаконних витрат на суму 817 101,90 грн. привести договір про закупівлю від 27.08.2019 №К-02/08-2019, укладений з ПП ВКФ «Калімера», у відповідність до вимог частини четвертої статті 36 Закону №922.
Відповідачем під час ревізії встановлено, що на порушення норм статей 526 та 629 ЦК України, частин першої та другої стаття 193 ГК України, частини четвертої статті 36 Закону №922, пунктів 2.3, 2.5 договору закупівлі від 27.08.2019 №К-02/08-2019, ВП ЮУ АЕС безпідставно завищено договірну ціну цього договору на суму 817 101,90 грн, шляхом укладання додаткової угоди від 01.06.2021 №3, якою зменшено обсяги робіт, що підлягають виконанню, без відповідного зменшення договірної ціни. Порушення не призвело до втрат, оскільки роботи за вказаним договором в ревізійному періоді не виконані та не оплачені (пункт 30 умовно-описової частини Вимоги).
Відповідно до частини першої статті 36 Закону №922 (в редакції, чинній на час проведення закупівлі), договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та ГК України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Нормами частини першої статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору згідно з частиною першою 1 статті 631 ЦК України.
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, a також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Відповідно до норм частин третьої та четвертою статті 180 ГК України, при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до її і якості.
Таким чином, у розумінні норм ЦК України та ГК України, узгоджені сторонами при укладанні договору від 27.08.2019 №К-02/08-2019 обсяги робіт, визначені на підставі відомостей обсягів робіт, об`єктних та локальних кошторисів є істотною умовою цього договору.
Частиною четвертою статті 36 Закону №922 передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) і переможця процедури закупівлі, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, визначених цією статтею Закону.
Мінекономрозвитку як спеціально уповноваженим органом у сфері публічних закупівель, надані роз`яснення від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю», згідно з якими «... у разі зменшення обсягів закупівлі ціна договору про закупівлю зменшується в залежності від зміни таких обсягів».
Крім того, жодна з можливих підстав для внесення змін до істотних умов договору про закупівлю, що передбачена частиною четвертою статті 36 Закону №922 (в редакції, чинній на час укладання договору від 27.08.2019 № К-02/08-2019), не дає можливості внести зміни до договору в частині зміни орієнтовного розміру кошторисної заробітної плати.
Відповідно до роз`яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.04.2018 №7/15-3463 джерелом покриття додаткових витрат, пов`язаних із зміною вартості трудових ресурсів на стадії виконання договорів підряду, можуть слугувати кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, та кошти на покриття ризиків, що передбачені у затвердженій в установленому порядку проектній документації (кошторисній частині), за умови, якщо такі витрати передбачені Підрядником у тендерній пропозиції у відповідності до норм п.п. 6.2.10, 6.2.12 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва».
Інших законних джерел підвищення розміру кошторисної заробітної плати при оплаті договору, укладеного за результатами процедури закупівлі, не існує. Тим більш, за рахунок зменшення обсягу робіт за таким договором.
Як було встановлено під час ревізії між ВП ЮУ АЕС (Замовник) та ПП ВКФ «Калімера» за результатами процедури відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі UA-2019-07-24-001058-a) укладено договір про закупівлю від 27.08.2019 №К-02/08-2019 (НАЕК №20-123-01-19-05722 від 29.08.2019) на виконання робіт за темою: «Енергоблок №3. Роботи по модернізації розподільчих пристроїв 6/0,4 кВ в частині заміни КРП-0,4 кВ систем нормальної експлуатації, важливих для безпеки (ЕЕТП та машзал), 1 етап» за ціною 6 681 537,54 грн., у т.ч. ПДВ 20% -1 113 589,59 грн.
Договірна ціна визначена на підставі відомостей обсягів робіт, об`єктних та локальних кошторисів, що відповідають пропозиції учасника - переможця ПП ВКФ «Калімера».
Термін виконання робіт за пункту 3.1. договору - до 12.11.2019.
До договору сторонами укладено додаткову угоду від 12.11.2019 №1, якою переглянуто графік виконання робіт та яка набуває чинності з 12.11.2019 та діє до 31.12.2021.
У подальшому, 27.11.2020 сторонами укладено додаткову угоду №2, якою також переглянуто графік виконання робіт та яка діє до 30.12.2022.
Надалі, сторонами укладено 01.06.2021 додаткову угоду №3 до договору №К-02/08-2019 від 27.08.2019 (НАЕК №20-123-01-19-05722 від 29.08.2019) якою, відповідно до додатку №1 переглянуто складові та обсяги доручених підряднику робіт.
Зокрема, вилучено ряд робіт загальною кошторисною вартістю 1 846 204,34 грн. (прямі витрати), передбачені локальними кошторисами до договірної ціни:
№2-5-382/е/2 вилучено робіт кошторисною вартістю 1 261 658,94 грн;
№2-5-383/е/2 вилучено робіт кошторисною вартістю 560 381,51 грн;
№2-5-387/е/2 вилучено робіт кошторисною вартістю 24 163,89 грн.
Разом із тим, тією ж додатковою угодою від 01.06.2021 №3 додатково враховано виконання робіт на загальну суму 1 165 376,09 грн, основна частина яких є роботами, що передбачалися вилученими кошторисами, проте за більшою ціною.
Проведеним в ході ревізії суцільним порівнянням видів та обсягів робіт, що передбачалися первісним основним договором від 27.08.2019 №К-02/08-2019 з видами та обсягами робіт в редакції додаткової угоди №3 до цього договору, встановлено вилучення з договору робіт кошторисною вартістю 680 918,25 грн. (прямі витрати), що з врахуванням ПДВ становить 817 101,90 грн. без внесення відповідних змін до договірної ціни до договору від 27.08.2019 №К-02/08-2019.
Щодо підстав для зменшення обсягів закупівлі за договором від 27.08.2019 №К-02/08-2019 без відповідного зменшення договірної ціни, під час ревізії надано письмовий запит від 28.09.2021 №71, на який відповідь начальником ВВ CM та Р Кравцем Д. та в.о. начальника CM та Р Запорожаном І.В. надані ідентичні пояснення, з яких слідує, що зазначене обумовлено коригуванням ПКД щодо кількості, довжини та перетинів кабелів, супутніх ТМЦ. Ціна договору є твердою та не змінювалась.
Зважаючи на незначне виконання та оплату за договором та його незавершеність, порушення не призвело до втрат фінансових ресурсів, суд погоджується з доводами відповідача про те, зазначене порушення створює передумови для незаконних витрат, тому у пункті 22 умовно-зобов`язальної частини вимоги Держаудитслужба правомірно вимагає привести укладений з ПП ВКФ «Калімера» договір про закупівлю від 27.08.2019 №К-02/08-2019 до вимог частини четвертої статті 36 Закону №922, з метою попередження незаконних витрат на суму 817 101,90 грн.
У пункті 30 оскаржуваної вимоги визначено, забезпечити коригування кредиторської заборгованості шляхом її зменшення на суму 177 202,09 грн за розрахунками з КП «Монтажне управління №6 «Електропівденьзахідмонтаж».
Так, в ході ревізії відповідачем встановлено, що на порушення пунктів 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 ДСТУ Б Д.1.1.-3:2013 КП «Монтажне управління №6 «Електропівденьзахідмонтаж» завищено вартість виконаних робіт на суму 177 202,09 грн. за об`єктом «Заміна вимірювальних трансфоматорів», які не оплачені.
За результатами проведеної зустрічної звірки у КП «Монтажне управління №6 «Електропівденьзахідмонтаж» встановлено в актах ф. № КБ-2в за березень - червень 2021 року, коефіцієнти розрахунку загальновиробничих витрат Підрядником застосовано за усередненими показниками без їх уточнення із урахуванням структури, яка склалася в Підприємстві.
У договірній ціні до укладено договору № 06/04/20/20-124-01-20-12078 від 29.04.2020 Підрядник розрахував усередненні показники І та III блоку загальновиробничих витрат з урахуванням корегуючи коефіцієнтів.
При цьому, відповідно до пункту 4.3.5 Настанови щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва (ДСТУ-НБД.1.13:2013), затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового господарства Українивід 27.08.2013 №405 показники для обчислення ЗВВ розраховані у складі ціни пропозиції, учасника конкурсних торгів, договірної ціни, використовуються при проведені взаєморозрахунків за виконані роботи.
Зважаючи на викладене, факт встановленого порушення відповідає нормам ДСТУ.
Внаслідок наведеного, КП «Монтажне управління № 6 «Електропівденьзахідмонтаж» завищено вартість виконаних робіт по зазначеному об`єкта на загальну суму 177 202,09 грн. з урахуванням ПДВ.
Зважаючи на той факт, станом на 01.07.2021 за даними бухгалтерського обліку ВП ХАЕС обліковується кредиторська заборгованість за розрахунками з КП «ЕПЗМ-6» за договором №06/04/20/20-124-01-20-12078 на суму 4 432 098,85 грн, зазначене порушення призвело завищення кредиторської заборгованість за розрахунками з КП «ЕПЗМ-6» на суму 177 202,09 грн.
Зважаючи на виявлене порушення, Держаудитслужба у пункті 30 умовно-зобов`язальної частини Вимоги правомірно зазначила вимогу щодо забезпечення ДП «Енергоатом» забезпечити коригування кредиторської j заборгованості шляхом її зменшення на суму 177 202,09 грн. за розрахунками з КП «Монтажне управління №6 «Електропівденьзахідмонтаж».
У пункті 33 оскаржуваної вимоги визначено, привести у відповідність розрахунки з Корпорацією «ТСМ ГРУП» за поставлене Корпорацією «ТСМ ГРУП», ВП «Складське господарство» прийняте, а ВП «Рівненська АЕС» допущене до використання, обладнання на суму 8 632 697,28 грн. (сума неоплаченого обладнання), яке не відповідає вимогам, визначеним Договором №15/18 (в частині специфікації товару), через здійснення коригування розрахунків.
В умовно-описовій частині вимоги, а саме у пункті 41, Держаудитслужба зазначила короткий опис порушення фінансової дисципліни з боку ДП «Енергоатом», а саме: на порушення статті 193 ГК України, статей 526, 610, 629 ЦК України, пункту 1.4 договору №15/18 Корпорацією «ТСМ Груп» поставлено ВП «Складське господарство прийняте, а ВП РАЕС допущено до використання, обладнання на суму 10 036 044,48 грн (з ПДВ), яке не відповідає вимогам, що визначені договором №15/18 (в частині специфікації товару), що призвело до завдання ВП РАЕС шкоди на загальну шкоду 1 403 347,20 грн (сума оплаченого обладнання) та завищення кредиторської заборгованості на загальну суму 8 632 697,28 грн. (сума недоплаченого обладнання).
Між ВП «Рівненська АЕС та Корпорацією «ТСМ ГРУП» укладено договір на виконання комплексу робіт №15/18 від 06.09.2018 (реєстраційний №46-122-08-1-07412 від 26.12.2018, далі - Договір №15/18) щодо (з врахуванням змін внесених додатковими угодами від 27.03.2019 №1, від 29.07.2019 № 2, від 24.10.2019 №3, від 20.11.2019 № 4, від 25.03.2020 №5, від 16.06.2020 №6):
предмет договору - «Технічне переоснащення системи поводження з транспортними контейнерами на енергоблоках 1, 2 ВП «Рівненська АЕС» (в т.ч. модернізація системи перевантаження та транспортування палива енергоблоків 1, 2 ВП «Рівненська АЕС» для впровадження технології поводження з відпрацьованим ядерним паливом компанії «Holtec International»). Майданчик відстою ТУК HI-STAR з ВЯП. Постачання обладнання, будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи СФЗ» (пункт 1.2 Договору №15/18);
обсяг будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт визначається на основі затвердженої проектно-кошторисної документації відповідно національному стандарту України ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 та технічних вимог, які є невід`ємною частиною Договору (Додаток №6 до даного Договору) перелік робіт що необхідно виконати наведено в розділі 10 технічних вимог; обсяг постачання обладнання визначається на основі затвердженої на основі затвердженої проектно-кошторисної документації відповідно національному стандарту України ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013; найменування, технічні характеристики, одиниці виміру, кількість і ціна Товару, Зазначено в Специфікації Товарів (Додаток № 4), яка є невід`ємною частиною договору (пункт 1.4 Договору № 15/18);
договірна ціна (з врахуванням змін внесених Додатковою угодою від 20.11.2019 №4) складає 21 339 542,31 грн з ПДВ, у тому числі: постачання обладнання на суму 17 733 550,61 грн з ПДВ та будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи на суму 3 605 991,70 грн ПДВ (пункт 3.1 Договору № 15/18);
приймання товарів здійснюється у відповідності з інструкціями № П-6 від 15.06.1965 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю» та №П-7 від 25.04.1966 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю» при наявності товарно-супровідних документів: видаткової накладної, пакувального аркуша, документів, які підтверджують якість продукції, документу (сертифікату), який підтверджує якість продукції (пункт 2.10 Договору №15/18);
оплата за поставлені Товари здійснюється протягом 30 календарних днів з дати фактичної передачі Підрядником Товарів на склад Рівненського відділення ВП «Складське господарство» ДП НАЕК «Енергоатом», за умови реєстрації Підрядником податкової накладної у ЄРПН(пункт 4.1.2 Договору №15/18);
відповідно пункт 5.1 Договору №15/18 (з врахуванням змін внесених Додатковою угодою від 16.06.2020 №6): строк виконання робіт: з моменту підписання договору до 30.09.2020 (згідно з Графіком виконання робіт (Додаток № 2)); строк постачання обладнання: через 30 робочих днів після підписання договору до 15.02.2020 (згідно з Графіком постачання обладнання (Додаток № 3);
відповідно пункту 12.1 Договору №15/18 (з врахуванням змін внесених Додатковою угодою від 16.06.2020 № 6): договір набуває чинності з моменту реєстрації договору до 30.12.2020.
Додатковою угодою від 04.10.2019 №3, визначено нову редакцією Специфікації Товарів, які постачаються у відповідності до умов договору.
Зокрема, відповідно до видаткових накладних від 29.05.2019 №44, від 26.11.2019 №146, від 26.12.2019 №179, Корпорацією «ТСМ.ГРУП» відвантажено для ВП «Рівненська АЕС» обладнання на загальну суму 10 036 044,48 грн. з ПДВ.
Під час ревізії встановлено, що обладнання отримане за видатковими накладними від 26.11.2019 № 146 та від 29.05.2019 №44 оплачені ВП «Рівненська АЕС».
При цьому, видаткові накладні від 29.05.2019 №44, від 26.11.2019 №146, від 26.12.2021 №179 не містять інформації про виробника вище зазначеного обладнання.
Відповідно до вимог СОУ НАЕК 038:2017 проведено вхідний контроль отриманого обладнання, в підтвердження чого ВП «Рівненська АЕС» представлені:
акт ВК-1 №1-7-284 від 30.05.2019, в якому зроблено висновок про відповідність продукції умов договору на поставку та вимогам НД в обсязі ВК №1 та виданий ярлик на придатку продукцію. Відповідно акту ВК-1 № 1- 7-284 виробником обладнання «SFP модуль SM LC duplex, 1Gb, GLC-LH- SMD» значиться - фірма «Sieza» (імпорт). При цьому, вказаний висновок зроблений на підставі документів, що підтверджують якість та відповідність продукції: сертифікатів якості №UA1.190.1471-18 від 04.11.2018 та №UAO.YT.041202-19 до 11.04.2020, сертифікатів відповідності № UA1.190.1471-18 від 05.11.2018 (чинний до 04.11.2019).
акт ВК-1 №1-7-692 від 26.12.2019, в якому зроблено висновок про відповідність продукції умов договору на поставку та вимогам НД в обсязі ВК №1 та виданий ярлик на придатку продукцію. Відповідно акту ВК-1 №1- 7-692 від 26.12.2019 (таблиця №1 додатку №1) виробником отриманого окремого обладнання (а саме: серверів відеосистем TS-VM-3501, серверів відеосистем допоміжних TS-AVM-3506, відеореєстраторів мережевих TS- NVR-3503, робочих станцій оператора TS-WSO-3502) значиться - ТОВ «Компанія «Айпі-Тек» (Україна). При цьому, вказаний висновок зроблений на підставі документів, що підтверджують якість та відповідність продукції: сертифікатів якості №470 до 24.12.2019 та №UA0.YT.041202-19 до 11.04.2020, сертифікатів відповідності №UA1.190.1471-18 від 05.11.2018 (чинний до 04.11.2019), сертифікат відповідності №UA0.YT.041202-19 від 12.04.2019 (чинний до 11.04.2020);
акт ВК-1 №1-7-621 від 29.11.2019, в якому зроблено висновок про відповідність продукції умов договору на поставку та вимогам НД в обсязі ВК №1 та виданий ярлик на придатку продукцію. Відповідно акту ВК-1 №1- 7-621 від 26.12.2019 (таблиця № 1 додатку №1) виробником отриманого «Контролера моніторного, к-т, TS-VMC-3505» значиться - ТОВ «Компанія «Айпі-Тек» (Україна). При цьому, вказаний висновок зроблений на підставі документів, що підтверджують якість та відповідність продукції: сертифікатів якості №UA1.190.1471-18 до 04.11.2019 та №UA0.YT.041202- 19 до 11.04.2020, сертифікатів відповідності №UA1.190.1471-18 від 05.11.2018 (чинний до 04.11.2019) та №UA0.YT.041202-19 від 12.04.2019 (чинний до 11.04.2020).
Разом з цим для ревізії представлені:
сертифікат якості №470 від 24.12.2019 (№ UA0.YT.041202-19 до 11.04.2020);
до 24.12.2019 №UA1.190.1471-18 до 04.11.2018 та №UA0.YT.041202-19 до 11.04.2020- один документ на бланку Корпорації «ТСМ ГРУП» № 422 від 26.11.2019;
до 24.12.2019 №UA1.190.1471-18 до 04.11.2018 та № UA0.YT.041202-19 до 11.04.2020-один документ на бланку Корпорації «ТСМ ГРУП» № 192 від 24.05.2019;
Вказані сертифікати виписані на бланку Корпорації «ТСМ ГРУП» підписаний президентом корпорації О.В. Охріменоком, в якому Корпорації «ТСМ ГРУП» засвідчує, що обладнання відповідає якості зазначеній у договорі №15/18 від 06.09.2018. Обладнання виготовлене в 2019 році, та має гарантійний термін: зберігання - 12 місяців з моменту поставки; експлуатації - 12 місяців з моменту введення.
При цьому, вказані сертифікати якості не містять інформації про виробників зазначеного обладнання.
Відповідно до даних розміщених на сайті Національного агентства з акредитації України, Корпорація «ТСМ ГРУП» відсутня в Реєстрі призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам технічних регламентів та Переліку органів з сертифікації продукції, акредитованих на відповідність вимогам ДСТУ EN ISO/IEC 17065:2014 (ISO/IEC 17065:2012) та на відповідність вимогам ДСТУ EN ISO/IEC 17065:2019 (EN ISO/IEC 17065:2012, IDT; ISO/IEC 17065:2012, ШТ).
Зважаючи на вищевикладене, сертифікат якості № UA1.190.1471-18 до 04.11.2018 та № UA0.YT.041202-19 до 11.04.2020, виданий Корпорацією «ТСМ ГРУП», не може вказувати на відповідність отриманої продукції.
Натомість, для ревізії представлені сертифікати відповідності видані ВП ТОВ «ВСЦ «ПІВДЕНТЕСТ»:
№UA1.190.1471-18 від 05.11.2018 - на вид продукції «Комплекс інженерно-технічних засобів системи фізичного захисту (комплектність згідно з додатками, 689 позицій)» виробництва Корпорації «ТСМ ГРУП» (СДРПОУ 37034171);
№UA0.YT.041202-19 від 12.04.2019 - на вид продукції «Комплекс інженерно-технічних засобів системи фізичного захисту (131 позиція згідно з додатком) виробництва Корпорації «ТСМ ГРУП» (СДРПОУ 37034171).
Відповідно до умов Договору №15/18 Корпорація «ТСМ ГРУП» здійснює постачання не «Комплексу інженерно-технічних засобів системи фізичного захисту» виробництва Корпорації «ТСМ ГРУП», а окреме обладнання виробництва ТОВ «Компанія «Айпі-Тек» (а саме: сервери відеосистем TS-VM-3501; сервери відеосистем допоміжні TS-AVM-3506; відеореєстратори мережеві TS-NVR-3503; робочі станції оператора TS-WSO-3502; контролера моніторного, к-т, TS-VMC-3505) та імпортного обладнання виробництва фірми «Sieza».
Однак, сертифікатів на прийняту продукції виробництва ТОВ «Компанія «Айпі-Тек» виробництва фірми «Sieza», в акті вхідного контролю не зазначено та для ревізії не надано.
Крім того, згідно видаткових накладних від 29.05.2019 №44, від 26.11.2019 №146, від 26.12.2021 №179 ВП «Рівненська АЕС» отримано не «Комплекс інженерно-технічних засобів системи фізичного захисту» виробництва Корпорації «ТСМ ГРУП», а окремо визначене обладнання, а саме: сервери відеосистем TS-VM-3501 - 2 шт., сервери відеосистем допоміжні TS-AVM-3506 - 2 шт., відеореєстратори мережеві TS-NVR-3503 - 3 шт., робочі станції оператора TS-WSO-35Q2 - 3 шт; контролера моніторного, к-т, TS-VMC-3505 - 8 шт., SFP модуль SM LC duplex, 1Gb, GLC-LH-SMD - 8 шт.
При цьому, за результатами аналізу додатків сертифікатів відповідності (№UA1.190.1471-18 від 05.11.2018 та №UA0.YT.041202-19 від 12.04.2019) встановлено відсутність в переліку обладнання (комплектності зазначеній в сертифікатах) обладнання зазначеного у видатковій накладній від 26.12.2019.
Варто зазначити, що Специфікації товарів (згідно додаткової угоди від 04.10.2019 №3) передбачено постачання SFP модуль SM LC duplex, 1Gb, GLC-LH-SMD виробництва фірми «Cisco», натомість згідно з актом ВК-1 №1-7-284 від 30.05.2019, Корпораціє «ТСМ ГРУП» поставлено SFP модуль SM LC duplex, 1Gb, GLC-LH-SMD» виробництва фірми «Sieza».
Окрім цього, що також зафіксовано в Акті ревізії №5-21/3 згідно наданого листом слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Рівненській області від 09.0.2021 №8799/24-2021, Висновку аналітичного дослідження Головного управління ДПС у Рівненській області від 01.04.2021 №17/17-00-08-07/05425046 «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» (код ЄДРПОУ 05425046) щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та/або інших правопорушень за період з 01.01.2017 по 31.12.2020» (далі - Висновок ДПС), частина поставленого (згідно видаткових накладних від 29.05.2019 №44, від 26.11.2019 №146, від 26.12.2021 № 179) Корпорацією «ТСМ.ГРУП» обладнання для ВП «Рівненська АЕС», було придбане у ТОВ «Атоменергопроект». 
Згідно з висновку ДПС, ході дослідження ланцюгів постачання Корпорації «ТСМ ГРУП» встановлено, що у період з 01.01.2017 по 31.12.2020 відсутні зареєстровані ТОВ «Атоменергопроект» податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних по придбанню зазначеного вище обладнання (сервери відеосистем TS-VM-3501; сервери відеосистем допоміжні TS-A VM-3506; відеореєстратори мережеві TS-NVR-3503; робочі станції оператора TS-WSO-3502).
Крім того, у ТОВ «Атоменергопроект» відсутній імпорт вказаного товару у період з 01.01.2017 по 31.12.2020; відсутні зареєстровані ТОВ «Компанія «Айпі-Тек» податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних по придбанню зазначеного вище обладнання (контролерів моніторних, к-т, TS-VMC-3505, SFP модулів SM LC duplex, 1Gb, GLC-LH- SMD).
Поряд з цим у ТОВ «Компанія «Айпі-Тек» відсутній імпорт вказаного товару у період з 01.01.2017 по 31.12.2020.
Поряд з цим, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search) ТОВ «Компанія «Айпі-Тек» здійснює види діяльності непов`язані з виробництвом обладанння: 46.66 Оптова торгівля іншими офісними машинами й устаткуванням (основний); 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 61.10 Діяльність у сфері проводового електрозв`язку; 62.01 Комп`ютерне програмування.
Також під час ревізії Держаудитслужбою направлено до ТОВ «Атоменергопроект» та ТОВ «Компанія «Айпі-Тек» запит щодо надання документів, які підтверджують придбання, виробництво або імпорт обладнання, поставленого для Корпорації «ТСМ.ГРУП», однак на дату завершення ревізії відповіді не отримано.
Зважаючи, на вищевикладене у ВП «Рівненська АЕС» відсутнє документальне підтвердження відповідності частини придбаного обладнання на суму 10 036 044,48 грн з ПДВ (а саме: серверів відеосистем TS-VM-3501, серверів відеосистем допоміжних TS-AVM-3506, відеореєстраторів мережевих TS-NVR-3503, робочих станцій оператора TS-WSO-3502, контролерів моніторних, к-т, TS-VMC-3505,SFP модулів SM LC duplex, 1Gb, GLC-LH-SMD) вимогам визначеним умовами Договору № 15/18, зокрема Специфікації товару.
Також під час ревізії ВП «Рівненська АЕС» вручений запит щодо надання пояснення причин вказаного порушення. Однак, ВП «Рівненська АЕС» повідомлено про отримання продукції у відповідності до умов договору.
Дослідженням даного питання встановлено завищення кредиторської заборгованості на загальну суму 8 632 697,28 грн. (сума не оплаченого обладнання).
Таким чином, у пункті 33 умовно-зобов`язальної частини вимоги відповідачем правомірно визначено вимогу про приведення у відповідність розрахунки Корпорацією «ТСМ Груп» за поставлене Корпорацією «ТСМ Груп», ВП «Складське господарство» прийняте, а ВП РАЕС допущене до використання обладнання на суму 8 632 697,28 грн (сума неоплаченого обладнання), яке не відповідає вимогам, що визначені Договором № 15/18 (в частині специфікації), через здійснення коригування розрахунків.
У пункті 35 оскаржуваної вимоги визначено, забезпечити приведення вартості об`єкта незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 » відповідно до його справедливої вартості.
Під час Ревізії Держаудитслужба за результатами проведених обстежень (оглядів), встановила, що за об`єктом незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 » вартістю 3 740 142,24 грн. змонтовані залізобетонні конструкції частково пошкоджені та потребують обстеження щодо несучої придатності та міцності бетону, верхні ряди цегляної кладки пошкоджено та потребують демонтажу, добудова будинку неможлива через зміну будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та іншими мало мобільних груп населення та не призведе до отримання економічних вимог у майбутньому, що призвело до завищення вартості незавершеного будівництва на суму 3 740 142,40 грн. (пункт 43 умовно-описової частини Вимоги).
Так, висновок щодо стану об`єкта незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку № 423 в мікрорайоні Перемоги м. Кузнецовськ» вартістю 3 740 142,40 грн, зроблено на підставі обстеження (огляду) проведеного 21.09.2021 комісією в складі заступника начальника Управління капітального будівництва відокремленого підрозділу відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Мельничука В.М., в присутності головного державного фінансового інспектора відділу контролю у сфері будівництва Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області Бабка М.І., зокрема: змонтовані залізобетонні конструкції частково пошкоджені та потребують обстеження щодо несучої придатності та міцності бетону, верхні ряди цегляної кладки пошкоджено та потребують демонтажу, добудова будинку не є можливою через зміну будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення та не призведе до отримання економічних вигод у майбутньому.
За приписами ст. 1 Закону №996, активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому.
Враховуючи статтю 1 Закону №996, суд погоджується з доводами відповідача, що об`єкт незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку №423 в мікрорайоні Перемоги м.Кузнецовськ» вартістю 3 740 142,40 грн. не відповідає критерію активу, оскільки не приведе до отримання економічних вигод у майбутньому, зокрема: змонтовані залізобетонні конструкції частково пошкоджені та потребують обстеження щодо несучої придатності та міцності бетону, верхні ряди цегляної кладки пошкоджено та потребують демонтажу, добудова будинку не є можливою через зміну будівельних норм, державних стандартів і правил, тощо.
Отже, зазначене призвело до завищення вартості незавершеного будівництва на суму 3 740 142,40 грн., а тому Держаудитслужба у пункті 35 умовно-зобов`язальної частини Вимоги правомірно вимагає забезпечити приведення вартості об`єкта незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку №423 в мікрорайоні Перемоги м.Кузнецовск» відповідно до його справедливої вартості.
У пунктах 41-43,45-46 оскаржуваної вимоги визначено: проводити закупівлю товарів, робіт, послуг відповідно до норм Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року №922-VIII та не допускати надалі укладення договорів до/без проведення процедур закупівель, визначених законодавством; не допускати надалі недотримання вимог Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №483 (відповідно до відповідних змін) Підрозділом; не допускати надалі недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №499 «Про затвердження Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами та Порядку відбору організаторів електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами» та визначених за результатами електронних аукціонів обсягів продажу електроенергії на виконання Постанови №483; дотримуватися норм чинного законодавства, якими визначено граничну нижню межу обов`язкового продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед»; забезпечити неухильне дотримання норм Закону №922 і недопущення його порушень надалі.
Суд зазначає, що вищезазначені пункти вимоги не створюють негативних наслідків та не порушують наявних прав позивача, а має лише спонукальний характер, направлений на забезпечення позивачем у майбутньому виконання вимог законодавства у сфері закупівель товарів та послуг, а тому не створює для позивача правових наслідків для його фінансово-господарської діяльності, що була предметом перевірки.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.02.2024 у справі №160/18391/22.
У пункті 44 оскаржуваної вимоги визначено, не порушувати надалі принципів добросовісної конкуренції, рівності прав на купівлю електричної енергії та дискримінаційної участі на ринку електричної енергії, визначених пунктом 2.6 Регламенту організації та проведення електронного аукціону з продажу електричної енергії на ТБ «Українська енергетична біржа», за участі в електронних аукціонах на ринку двосторонніх договорів.
За результатами ревізії, проведеної у ВП «Енергоатом-Трейдінг» встановлено порушення вимог пункту 2.6 Регламенту організації та проведення електронного аукціону з продажу електричної енергії на ТБ «Українська енергетична біржа», за участі електронних аукціонах на ринку двосторонніх договорів, про що викладено на сторінках 111-118 Акта ревізії № 05-21/3 (т.19 а.с.21-28) та в пункті 44 умовно-зобов`язальної частини вимоги.
При цьому, позивач зазначає, що при проведенні електронних аукціонів було дотримано всі передбачені законодавством вимоги, а ВП «Енергоатом-Трейдінг» дотримувався принципів добросовісної конкуренції, рівності прав на купівлю електричної енергії та недискримінаційної участі в ринку електроенергії.
Разом з цим, позивач зазначає, що у Держаудитслужби відсутні повноваження заявляти вимогу про усунення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; врахування під час ревізії звернення НАБУ, яке надійшло після затвердження плану заходів державного фінансового контролю, є протиправним.
Окрім того, позивач стверджує, що питання реалізації електричної енергії на різних сегментах ринку досліджувалось в супереч вимогам Закону №2939, Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 та Програми ревізії ДП «Енергоатом».
З цього приводу суд зазначає наступне.
Держаудитслужба ні в Акті ревізії №05-21/3 від 13.10.2021, ні у висновках на заперечення, що є невід`ємною частиною такого акта ревізії не надає оцінку ефективності вибраної трейдингової стратегії ВП «Енергоатом-Трейдінг» та діям Української енергетичної біржі при проведенні електронних аукціонів ЕР-110920-11 та ЕР-211220-15, а лише констатує факт упущення економічних вигід ВПЕАТ в результаті неприйняття та неакцептування більш вигідніших пропозицій учасників аукціонів, проведених 11.09.2020 та 21.12.2020, що за документовані в протоколах електронних аукціонів №02-ЕР-110920-11-1 та №02-ЕР-211220-15-2.
Окрім того, згідно протоколу № 02-ЕР-110920-11-1, мало місце укрупнення лотів, що не дало змоги учасникам зменшим розміром гарантійного внеску прийняти участь в подальших торгах та може свідчити про дискримінацію учасників та вказує на антиконкурентні узгоджені дії суб`єктів господарювання у розумінні статті 6 розділу II Закону України «Про захист економічної конкуренції».
Отже, суд погоджується з відповідачем про порушення вимог пункту 2 статті 3 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 4 Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 499, та пункту 2.6 Регламенту організації та проведення електронного аукціону з продажу електричної енергії на ТБ «Українська енергетична біржа», порушуючи принципи добросовісної конкуренції, рівності прав на купівлю електричної енергії та дискримінаційної участі в ринку електричної енергії, в результаті неакцептування більш вигідніших по ціні пропозицій, призвело до втрат ВПЕАТ фінансових ресурсів у вигляді неотриманого доходу від реалізації електроенергії за більш вигідною пропозицією, на суму 93 760 000,00 грн. (без ПДВ).
Також на порушення вимог пункту 2 статті 3 Закону України «Про ринок електричної енергії» через неприйняття найбільш вигідної пропозиції на електронному аукціоні №ЕР-211220 з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами, Підрозділом втрачено можливість отримати дохід на суму 1 303 602 300,00 грн, тим самим недотримано пункт 3.2 Положення про відокремлений підрозділ «Енергоатом Трейдинг» ДП «НАЕК «Енергоатом» (ПЛ-П.50.10.167-18), згідно якого метою діяльності ВП EAT є отримання максимального прибутку.
Крім того, судом встановлено, що на неодноразові запити про надання до ревізії Положення про торгівельну діяльність, що діяло у періоді, який підлягав ревізії, та протоколів електронних аукціонів на ринку двосторонніх договорів, запитуваних документів не надано, що є порушенням ДП «Енергоатом» частини другої статті 15 Закону №2939.
Щодо твердження позивача про відсутність повноважень Держаудитслужби заявляти вимогу про усунення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, суд зазначає наступне.
Пункт 44 умовно-зобов`язальної частини вимоги не містить вимогу про усунення порушень Закону «Про захист економічної конкуренції», що належить до повноважень Антимонопольного комітету України, а лише, керуючись листом Держаудитслужби від 03.04.2019 №25-18/189-2019 «Щодо підготовки вимог про усунення порушень», у третій частині констатуючої частини вимоги зазначено про порушення, які не мають механізму усунення та вимога про недопущення їх надалі, як це визначено в листі Держаудитслужби від 03.04.2019 №25-18/189-2019, що в свою чергу не створює для об`єкта контролю будь-яких економічних наслідків.
Також, суд зауважує, щодо посилань позивача на недотримання з боку Держаудитслужби листа Державної фінансової інспекції України від 04.03.2015 №25-18/205 «Щодо підготовки вимог про усунення виявлених порушень», то такий лист не міг бути врахованим під час складання оскаржуваної вимоги, оскільки лист Державної фінансової інспекції України від 04.03.2015 № 25-18/205 був відкликаний листом Держфінінспекції від 10.08.2015 №25-18/622.
Разом з цим, суд зазначає, що такі листи Держфінінспекції не носять характеру нормативно-правового акту, а отже, не дотримання вимог листа Державної фінансової інспекції України від 04.03.2015 №25-18/205 «Щодо підготовки вимог про усунення виявлених порушень» не може вважатися недотриманням такого листа.
Щодо твердження позивача щодо протиправності врахування під час ревізії звернення НАБУ, яке надійшло після затвердження плану заходів державного фінансового контролю, суд зазначає наступне.
Планова ревізія проводиться органом державного фінансового контролю відповідно до Порядку №550.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 550, органи державного фінансового контролю за письмовим зверненням можуть отримувати від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установі організацій інформацію, що стосується діяльності та фінансового стану об`єкта контролю.
На лист Держаудитслужби від 08.07.2021 №000500-17/8582-2021 до Національного антикорупційного бюро України про наявність фактів, які можуть свідчити про порушення законодавства з фінансово-господарської діяльності ДП «Енергоатом» за період з 01.07.2018 по 30.06.2021, отримано лист НАБУ від 19.07.2021 №0411-220/23 про можливі порушення законодавства при реалізації ДП «Енергоатом» електроенергії за заниженими цінами.
Керуючись пунктом 28 Порядку №550, звернення НАБУ від 19.07.2021 №0411-220/22023 прийнято Держаудитслужбою до розгляду та скеровано до територіальних органів Держаудитслужби листом від 23.07.2021 №000500-18/9352-2021 для розгляду та документування під час проведення ревізії.
Питання, викладені у зверненні НАБУ від 19.07.2021 №0411-220/22023 щодо реалізації ДП «Енергоатом» електроенергії, досліджено в межах проведення ревізії, яку завершено 06.10.2021 та задокументовано під час перевірки питання формування доходів від усіх видів діяльності, відповідно до пункту 4.1 Програми ревізії, складеної відповідно до пункту 7, пункту 32 Порядку № 550 та затвердженої заступником голови Держаудитслужби 07 липня 2021 року.
Беручи до уваги вищезазначене, суд зазначає, що оскаржувана у цій справі вимога за змістом і формою відповідає вимогам законодавства, при цьому наявність, чи відсутність збитків, їх розмір, у цій справі суд не встановлює, оскільки ці обставини належить встановлювати при розгляді справи щодо стягнення збитків, а не у цій справі.
Щодо посилань позивача про порушення процедури оформлення результатів ревізії, суд зазначає наступне.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ДП «Енергоатом» надіслало заперечення (зауваження) до зазначеного акта ревізії листом від 25.10.2021 №01-17051/14-вих, який отримано Держаудитслужбою 26.10.2021 та зареєстровано за №4-47820-2021 (т.19 а.с.180).
Відповідно до пункту 43 Порядку №550, орган державного фінансового контролю аналізує правильність обґрунтувань, викладених у запереченнях (зауваженнях), і в строк не пізніше ніж 15 робочих днів після отримання заперечень (зауважень) дає на них письмовий висновок, який затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником.
Висновки на заперечення (зауваження) до акта ревізії від 13.10.2021 №05-21/3 фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» за період з 30.06.2018 по 01.07.2021 затверджено 16.11.2021 заступником Голови Державної аудиторської служби України, тобто на 15 робочий день після їх отримання (т.6 а.с.242).
Листом від 16.11.2021 № 000500-14/14580-2021 Держаудитслужба надіслала зазначені висновки на заперечення (зауваження) на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом».
Таким чином, висновки на заперечення (зауваження) ДП «НАЕК «Енергоатом» до Акта №05-21/3 були надані у строки, які визначені пунктом 43 Порядку №550.
Щодо посилань позивача про порушення строків проведення ревізії, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини десятої статті 11 Закону №2939-XII, тривалість планової виїзної ревізії не повинна перевищувати 30 робочих днів.
Відповідно до частини чотирнадцятої статті 11 Закону №2939-XII, посадові особи органу державного фінансового контролю вправі приступити до проведення ревізії за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання посадовим особам підконтрольних установ, інших суб`єктів господарської діяльності під розписку:
1) направлення на ревізію, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державного фінансового контролю, мета, вид, підстави, дата її початку та дата закінчення ревізії, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державного фінансового контролю, які проводитимуть ревізію. Направлення на ревізію є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державного фінансового контролю, скріпленого печаткою органу державного фінансового контролю;
2) копії рішення суду про дозвіл на проведення позапланової виїзної ревізії, в якому зазначаються підстави проведення такої ревізії, дата її початку та дата закінчення, а у разі проведення ревізії щодо суб`єктів господарської діяльності, не віднесених цим Законом до підконтрольних установ, - також номер кримінального провадження, орган, що здійснює досудове розслідування, дата та підстави повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Ненадання цих документів посадовим особам підконтрольних установ та інших суб`єктів господарської діяльності або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною чотирнадцятою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державного фінансового контролю до проведення ревізії.
Пунктом 3 Порядком №550, визначено поняття планова виїзна ревізія - ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані проведення заходів державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої підконтрольної установи чи за місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться ревізія, не частіше ніж один раз на календарний рік.
Відповідно до пункту 22 Порядку №550, планова виїзна ревізія може бути зупинена у разі необхідності проведення зустрічних звірок, без завершення яких неможливе якісне проведення ревізії, термінового виконання інших завдань відповідно до повноважень, передбачених Законом, а також у разі обґрунтованого звернення об`єкта контролю за погодженням з керівником органу державного фінансового контролю. Водночас ревізія має бути закінчена протягом 60 робочих днів.
Поновлення проведення ревізії можливе одразу після повідомлення про це об`єкта контролю. Повідомлення здійснюється одним із способів, визначених у пункті 39 цього Порядку.
Строк, на який зупинено ревізію, не включається до тривалості її проведення.
Пункт 3 Порядку №550, визначає поняття акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати.
Відповідно до пункту 35 Порядку № 550 результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок.
Згідно із пунктом 39 Порядку №550 після складення акта ревізії посадова особа органу державного фінансового контролю підписує всі його примірники та забезпечує реєстрацію в журналі реєстрації актів ревізій, форма якого визначається Держаудитслужбою.
Отже, з огляду на зміст зазначених положень Порядку №550 випливає, що строк проведення планового заходу державного фінансового контролю не містить строку для написання, реєстрації та надіслання акту ревізії, оскільки як зазначалося, акт ревізії фіксує безпосередньо результати проведення планової виїзної ревізії.
Як свідчать матеріали справи, ревізія Держаудитслужбою розпочата з 14.07.2021, про що поінформовано ДП «Енергоатом» листом від 02.07.2021 №000500-14/8292-2021, зупинена з 02.08.2021 (лист від 28.07.2021 № 000500-14/9504-2021), поновлена з 09.09.2021 (лист від 31.08.2021 №000500-14/11044-2021), зупинена з 30.09.2021 (лист від 27.09.2021 №000500-14/12226-2021) та поновлена з 05.10.2021 (лист від 30.09.2021 №000500-14/12425-2021) (т.19 а.с.181-185).
Відповідно до направлень на проведення ревізії від 08.07.2021 №1257, №1258, №1259, №1260, №1261, №1263, №1264, №1265 та №1266, які були отримані ДП «Енергоатом», термін проведення ревізії визначено з 14.07.2021 по 06.10.2021 (т.19 а.с.186-213)
Отже, тривалість планової виїзної ревізії ДП «Енергоатом» становила 30 робочих днів та була закінчена протягом 60 робочих днів, що свідчить про те, що строки проведення заходу державного фінансового контролю дотримані повною мірою.
Водночас, Держаудитслужба відповідно до пункту 39 Порядку №550 листом від 13.10.2021 №000500-14/13095-2021 надіслала до ДП «Енергоатом» перший і третій примірники акта від 13.10.2021 № 05-21/3 для ознайомлення і підписання.
Зважаючи на викладене, доводи позивача про те, що строк планової ревізії фінансового-господарської діяльності становить 35 робочих днів є такими, що спростовуються належними та допустимими доказами, наданими до матеріалів справи.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування вимог Державної аудиторської служби України, викладених в листі від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення виявлених порушень». 
Судом також враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (GarciaRuiz v. Spain), заява № 30544/96, п.26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» необхідно відмовити повністю.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд, –

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м.Київ, вул. Назарівська, 3, код ЄДРПОУ 24584661) до Державної аудиторської служби України (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 4, код ЄДРПОУ 40165856) про визнання протиправними та скасування вимог, - відмовити повністю. 
Судові витрати стягненню не підлягають. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 12.01.2026. 

Суддя Ю.В. Калашник