П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/24535/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Ганна Валеріївна 
Суддя-доповідач - Боровицький О. А. 
29 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Курка О. П.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-XII.
За матеріалами справи відслідковується, що під час проходження військової служби, а саме з січня 2020 року і по день звільнення, позивачу не правильно встановили та виплачували посадовий оклад та оклад за військове звання, внаслідок чого грошове забезпечення в цей період виплачувалося в значно меншому розмірі ніж належить.
Як повідомив позивач, військовою частиною НОМЕР_1 здійснено перерахунок та доплату належних сум грошового забезпечення за період з 29.01.2020 і по день звільнення, у зв`язку чим для перерахунку пенсії йому були видані оновлені довідка військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2024 № 249/57/2378 та грошовий атестат від 13.11.2024 № 249/57/2379.
У листопаді 2025 році позивач надіслав відповідачу заяву про перерахунок його пенсії на підставі оновлених документів (довідки про грошове забезпечення та грошовий атестат), однак, у відповідь позивачу надіслано лист №28897-28721/Н-02/8-0600/24 від 28.11.2024 про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії із врахуванням оновленого грошового атестату та довідки про грошове забезпечення. Як наслідок, перерахунку пенсії відповідач так і не здійснив.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон №2262-XII.
Статтею 63 Закону №2262-XII визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Тобто, даною нормою Закону №2262-XII чітко визначено, що якщо пенсіонер подасть додаткові документи, які дають право на підвищення його пенсії, то у нього виникає право на перерахунок.
Як уже зазначалося вище, військова частина НОМЕР_2 склала та видала позивачу оновлений грошовий атестат позивачу та довідку про складові його грошового забезпечення. Отримані документи позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області та просив здійснити перерахунок його пенсії.
Відповідно до ст.1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно з ч.1 ст.58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Відповідно до ст. 64 Закону №1058-IV однією із функцій Пенсійного фонду є здійснення перерахунку пенсій.
Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсії позивача, оскільки таку функцію прямо покладено Законом на вказаний державний орган.
На переконання суду, позивач має право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманих ним основних та додаткових видів грошового забезпечення під час проходження військової служби відповідно до оновлених довідки військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2024 № 249/57/2378 та грошового атестату від 13.11.2024 № 249/57/2379, а тому відповідач протиправно відмовив позивачу у проведенні перерахунку його пенсії з урахуванням додатково поданих документів.
Щодо дати з якої просить позивач здійснити йому перерахунок пенсії, суд зазначає таке.
Частинами 1 та 2 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, на які посилається позивач, визначено, що вказані норми регулюють порядок перерахунку раніше призначених пенсій, тобто пенсій військовослужбовцям, що були призначені до прийняття Закону №2262-ХІІ. Крім того, вказаними нормами визначено підставу для проведення такого перерахунку - введення в дію Закону №2262-ХІІ.
Як свідчать матеріали справи, пенсія позивачу призначена 19.06.2021 відповідно до норм Закону №2262-XII.
Позивач 13.11.2024 подав до Головного управління Пенсійного фонду у Житомирській області оновлений грошовий атестат та оновлену довідку, на підставі яких просив здійснити перерахунок пенсії.
Відповідно до ч.2 ст.51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Тобто, у зв`язку із тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку 13.11.2024, підстави для здійснення йому перерахунку пенсії саме з 19.06.2021 відсутні.
Суд вважає, що відповідно до положень ст.51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсії позивача має бути проведено з 01.12.2024, тобто з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, а саме отримання територіальним органом Пенсійного фонду України відомостей про оновлені складові грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок розміру пенсії.
Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Курко О. П.    Ватаманюк Р.В.