ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 р. 	Справа № 480/11182/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2025, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 30.05.25  по справі № 480/11182/24
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області                        
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі – ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 959240175241 від 01.10.2024 з перерахунку розміру пенсії та заборгованості з пенсійних виплат;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок розміру пенсії та заборгованості з пенсійних виплат у відповідності з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 та чинної редакції пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI з 10 жовтня 2017 року та здійснити виплату перерахованих сум пенсії та заборгованості, з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 01.10.2024 № 959240175241, оскільки за результатами здійсненого відповідачем перерахунку за нормами пункту 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VIII (далі – Закон № 1697-VIII) та пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі – Закон № 2464-VI) у редакції, чинній станом на 01.10.2017, неправомірно зменшено основний розмір середнього заробітку, що враховувався при перерахунку пенсії з 46599,84 грн до 37890,00 грн, а також розмір самої пенсії - з 41939,86 грн до 37890,00 грн, що призвело до порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення та отримання неправомірно зменшеного розміру пенсії.
Стверджував, що редакція пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI, якою встановлювалось обмеження максимального розміру доходу застрахованої особи втратила чинність з 11.10.2017, а тому, починаючи з цієї дати у відповідача були відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача виходячи з розміру заробітної плати – 37890,00 грн, оскільки відповідно до довідки № 18-305 вих. 20 від 10.03.2020 заробітна плата позивача – 46599,84 грн не перевищувала максимального розміру у п`ятнадцять мінімальних зарплат, встановленого законом.
Зауважив, що заборгованість з пенсійної виплати за період з 01.10.2017 по 31.12.2020, яка виникла при здійсненні відповідачем перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 480/2620/20 також була переглянута відповідачем та на теперішній час складає 890163,72 грн, замість 1048108,26 грн, що обумовило необхідність звернення до суду з цим позовом за захистом своїх прав.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 по справі №480/11182/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Сумській області № 959240175241 від 01.10.2024 в частині періоду з 01.01.2018.
Зобов`язано відповідача провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок розміру пенсії та заборгованості з пенсійних виплат у відповідності з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 480/2620/20, чинної редакції п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI з 01.01.2018 та здійснити виплату перерахованих сум пенсії та заборгованості, з урахуванням раніше проведених виплат.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ідентифікаційний код 21108013) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне та невірне з`ясування фактичних обставин справи, порушенням судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі № 480/11182/24 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що відповідно до пункту 20 статті 86 Закону № 1697-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті. При звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки органи Пенсійного фонду України перераховували раніше призначені пенсії за вислугу років з 01.04.2021 прокурорам окружних прокуратур на підставі виданих органами прокуратури довідок про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 15.03.2021, станом на яку позивача ще не було переведено на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1697-VIII.
Разом з тим, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 480/2620/20, яке набрало законної сили 30.11.2020, перерахунок на підставі якого є предметом даного спору, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 та на підставі довідки Прокуратури Сумської області № 18-305 вих. 20 від 10.03.2020 у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимального розміру і здійснити виплату перерахованих сум пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.
На його виконання у грудні 2020 року здійснено перерахунок пенсії з 01.10.2017. Виплату перерахованого розміру пенсії, розпочато починаючи з січня 2021 року. Сума перерахованих коштів за період з 01.10.2017 по 31.12.2020 нарахована до виплати.
Пояснив, що у випадках, коли зобов`язання, що покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України, не визначають окремого порядку проведення виплати пенсії, виплата здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства.
З посиланням на те, що виплата доплати до пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та обчисленої на виконання судових рішень, проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України, стверджував, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень, згідно з пунктами 20, 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України, є порушенням бюджетного законодавства.
З огляду на те, що на дату подання апеляційної скарги бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено, наполягав, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Звернув увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивач скористався механізмом, встановленим статтею 382-1 КАС України, у зв`язку з чим встановлено контроль за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 480/2620/20, на підставі якого пенсійним органом здійснено перерахунок, що є предметом даного спору та виключає підстави для покладення таких зобов`язань на відповідача.
А відтак, безпідставним є покладення судом першої інстанції на відповідача обов`язку зі здійснення перерахунку пенсії позивача, оскільки на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 480/2620/20, яке набрало законної сили 30.11.2020, ОСОБА_1 у грудні 2020 року вже здійснено перерахунок пенсії з 01.10.2017. Виплату перерахованого розміру пенсії розпочато починаючи з січня 2021 року, а сума перерахованих коштів за період з 01.10.2017 по 31.12.2020 нарахована до виплати.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, позивач вважав, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
В обґрунтування відзиву зазначив, що викладені в апеляційній скарзі доводи, зводяться до пояснення причин невиконання відповідачем рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 по справі № 480/2620/20, водночас, предметом спору у справі, що розглядається, є рішення ГУ ПФУ в Сумській області № 959240175241 від 01.10.2024, яким з надуманих мотивів змінено порядок здійснення перерахунку пенсії, проведеного на виконання вищезазначеного рішення суду, внаслідок чого, суттєво зменшено як розмір основної пенсії позивача, так і розмір заборгованості з пенсійних виплат за минулий час, чим порушено право позивача на отримання пенсії у належному розмірі.
В іншій частині зміст відзиву на апеляційну скаргу є аналогічним змісту позовної заяви.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах Прокуратури Сумської області з 14.07.1976 по 28.08.2002.
З 01.12.2001 позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років.
Як вбачається з протоколу призначення пенсії від 10.12.2001 № 11 пенсія ОСОБА_1 призначена згідно зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001 № 2663-III) у розмірі 90% від місячного (чинного) заробітку без обмеження її максимального розміру.
На виконання постанови Зарічного районного суду м. Суми від 20 квітня 2016 року по справі № 591/1733/16-а позивачу проведено перерахунок призначеної пенсії з 01 квітня 2016 року з розрахунку 90% від місячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимального розміру у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 зі змінами та доповненнями від 09.12.2015 та довідки прокуратури Сумської області №37-зп-16 від 15.03.2016.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (далі – Постанова № 657), яка набрала чинності з 06 вересня 2017 року, було підвищено розміри заробітної плати працівникам прокуратури, у зв`язку з чим, у позивача виникло право на перерахунок пенсії.
10.03.2020 Прокуратура Сумської області видала ОСОБА_1 довідку № 18-305 вих.20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7- (ІІ)/2019 та Постанови № 657.
11.03.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату йому пенсії на підставі вищевказаної довідки, проте, листом від 20.03.2020 № 1800-0303-8/11596 відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених Постановою № 657, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом № 1697-VIII.
Одночасно повідомлено, що надана довідка про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, видана Прокуратурою Сумської області від 10.03.2020 № 18-305 вих. 20 за своїм змістом не відповідає додатку 1 листа Офісу Генерального прокурора від 18.02.2020 № 21-698ВИХ-20.
Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії (справа №480/2620/20).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 по справі №480/2620/20, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, викладеної у листі № 1800-0303-8/11596 від 20.03.2020.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 та на підставі довідки Прокуратури Сумської області № 18-305 вих. 20 від 10.03.2020 у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимального розміру і здійснити виплату перерахованих сум пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.
За твердженнями позивача, на виконання цього рішення відповідачем у грудні 2020 року було здійснено перерахунок пенсії в результаті чого її розмір склав 41939,86 грн та розпочато її виплату в цьому розмірі з 1 січня 2021 року. Заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.10.2017 по 31.12.2020 склала 1048108,26 грн, виплата якої не розпочата, що не заперечується відповідачем.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 за виконанням судового рішення в частині виплати заборгованості встановлено судовий контроль згідно з частиною 1 статті 382 КАС України.
Пенсію у розмірі 41939,86 грн позивач отримував по вересень 2024 року включно. Але з жовтня 2024 року відповідач зменшив розмір пенсії позивача і почав виплачувати її у розмірі 37890 грн. Одночасно було перераховано розмір заборгованості шляхом зменшення до 890163,72 грн.
Позивач звернувся з письмовою заявою до ГУ ПФУ в Сумській області, в якій просив повідомити причини зменшення розміру пенсії і надати копію відповідного рішення та розшифровку перерахунку для оскарження до суду.
На виконання вказаної заяви відповідач надав позивачу рішення про перерахунок пенсії № 959240175241 від 01.10.2024.
Також відповідач надав лист – відповідь у якому зазначив підстави здійснення вказаного перерахунку, наступного змісту:
«На Ваші звернення на веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України та до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.10.2024 повідомляємо наступне.
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 480/2620/20 Вам здійснений перерахунок Вашої пенсії з 01.10.2017 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 та на підставі довідки прокуратури Сумської області № 18-305 вих. 20 від 10.03.2020 у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її максимального розміру.
Згідно з пунктом 2 статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 № 1697-VIII (далі — Закон № 1697-VIII), пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” від 08.07.2010 № 2464-VI (у редакції, чинній до січня 2018 року (далі - Закон № 2464-VI) максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює двадцяти п`яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.
За результатами здійсненої перевірки матеріалів Вашої пенсійної справи було встановлено, що розмір пенсії обчислений із заробітної плати, зазначеної у довідці, без урахування норм чинного законодавства, а саме, пункту 2 статті 86 Закону № 1697-VIII та пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 2464-VІ.
Законом України “Про Державний бюджет України на 2017 рік” розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, з 01.05.2017 був встановлений на рівні 1684,00 грн. Відповідно, максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, на яку нараховується єдиний внесок, зокрема, у період з 01.05.2017 по 30.11.2017 не може перевищувати 42100,00 грн (1684,00 гри. х 25), яка враховується при обчисленні розміру пенсії.
Таким чином, заробітна плата, яка врахована при обчисленні пенсії, не повинна перевищувати вищезазначену величину - 42100,00 грн.
Отже, за результатами перерахунку, проведеного на виконання рішення суду від 28.05.2020 у справі № 480/2620/20, розмір Вашої пенсії за вислугу років складає 37890,00 грн. (90% від заробітної плати 42100,00 грн.).
Таким чином, матеріали Вашої пенсійної справи приведені у відповідність з нормами чинного законодавства з 01.10.2024.
Зважаючи на зазначене, перерахована і сума нарахованих на виконання рішення суду у справі № 480/2620/20 коштів за період з 01.10.2017 по 31.12.2020, що становить 890163,72 грн.
Виплата зазначених коштів буде забезпечена за наявності бюджетних призначень пенсійному фонду на цю мету. Станом на дату розгляду Вашого звернення виплата заборгованості проведена по рішеннях суду, які набрали законної сили по 19.11.2020 включно. Ваше рішення набрало чинності 30.11.2020.
У разі незгоди з відповіддю, вона може бути оскаржена до Пенсійного фонду України або в судовому порядку».
Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в Сумській області № 959240175241 від 01.10.2024 в частині періоду з 01.01.2018, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки застосування відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивача приписів пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VІ в редакції, яка діяла до 1 січня 2018 року, до правовідносин, що виникли після цієї дати у 2018-2024 роках є неправомірним та порушує право позивача на отримання пенсії у належному розмірі.
Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії та заборгованості з пенсійних виплат у відповідності з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 480/2620/20, чинною редакцією пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI з 01.01.2018 та здійснити виплату перерахованих сум пенсії та заборгованості, з урахуванням раніше проведених виплат.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії та заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.10.2017 по 31.12.2017 включно, суд першої інстанції виходив з помилковості доводів позивача про те, що зміни у редакції пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI  набули чинності з 11.10.2017, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 03.10.2017, визначено, окрім іншого, що підпункти 3-7 пункту 22 розділу I цього Закону, набирають чинності з 1 січня 2018 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення підлягає перегляду в частині задоволених позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.
Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини виникли внаслідок прийняття 01.10.2024 відповідачем рішення про здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 із застосуванням положень пункту 2 статті 86 Закону № 1697-VIII та пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI.
Станом на момент призначення позивачу пенсії (01.12.2001), підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частиною 12 статті 50-1 Закону № 1789-XII, відповідно до якої обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Частиною першою статті 50-1 Закону №1789-XII встановлювалось, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
15.07.2015 набрав чинності Закон № 1697-VII, згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень якого попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.
Відповідно до частини 2 статті 86 Закону № 1697-VII пенсія працівникам прокуратури призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Частинами 3, 4 зазначеної статті визначено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.
З аналізу наведених норм вбачається, що пенсія працівникам прокуратури визначається від суми місячної (чинної) заробітної плати, за останньою займаною посадою прокурора, до якої включаються всі види оплати праці, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії, а не з максимальної бази нарахування єдиного внеску. В іншому випадку розмір пенсії всіх працівників прокуратури були б однакові та не залежали від розміру їх заробітку, у разі його перевищення максимальної бази нарахування єдиного внеску.
Сума місячної заробітної плати працівників прокуратури, з якої сплачується єдиний внесок, визначена статтею 7 Закону № 2464-VI, яка має назву «База нарахування єдиного внеску».
Стаття 7 Закону № 2464-VI встановлює, зокрема, що для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону (роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами ) єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Отже, єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі, зокрема, і працівнику прокуратури, заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.
Згідно з пунктом 4 частин першої статті 1 Закону № 2464-VI, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.
Мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може встановлюватися оплата за виконану працівником місячну норму робіт.
Згідно з підпунктом 8 пункту 1 статті 40 Бюджетного кодексу України, розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік.
Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску встановлює обмеження лише щодо нарахування та сплати єдиного внеску і не може слугувати підставою для обмеження розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, оскільки, у випадку отримання доходу, який перевищує максимальну величину бази нарахування, сплата єдиного внеску, розрахованого в межах максимальної величини бази нарахування, вважається належною.
Колегією суддів встановлено, що згідно з довідкою прокуратури Сумської області від 10.03.2020 № 18-305 вих. 20, розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , складає 46599,84 грн. А тому, саме ця сума, і повинна враховуватися Головним управлінням Пенсійного фонду в Сумській області, як базова величина для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Крім того, посилаючись у рішенні від 01.10.2024 № 959240175241 на пункт 4 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VІ в редакції, чинній до 1 січня 2018 року, відповідач залишає поза увагою, що згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 03.10.2017 змінено редакцію пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VІ, шляхом встановлення обмеження розміру доходу застрахованої особи на місяць, на яку нараховується єдиний внесок, з 1 січня 2018 року на рівні п`ятнадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом, що становить станом на січень 2018 року - 55840 грн (3723x15), а в наступні роки ці суми ще більші, що відповідно унеможливлювало застосування пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VІ редакції, яка втратила чинність, та відповідно виключало зменшення місячного доходу (до 42100 грн) та розміру пенсії позивача з 1 січня 2018 року по момент прийняття оскаржуваного рішення до рівня 37890,00 грн.
З огляду на те, що при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідач виходив із інших сум, ніж визначені у довідці Прокуратури Сумської області від 10.03.2020 № 18-305 вих. 20, що призвело до зменшення розміру нарахованої пенсії позивача з 41939,86 грн до 37890,00 грн, при цьому, сума нарахованих на виконання рішення суду у справі № 480/2620/20 коштів за період з 01.10.2017 по 31.12.2020 також була переглянута, та склала 890163,72 грн замість - 1048108,26 грн, слід дійти висновку, що пенсійним органом у спірних правовідносинах порушено принцип юридичної визначеності, що не може вважатися правомірним, оскільки мало наслідком суттєве порушення прав позивача на отримання пенсії у належному розмірі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи рішення від 01.10.2024 № 959240175241 в частині періоду здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 по 01.10.2024 включно, ГУ ПФУ в Сумській області діяло не на підставі, не у межах та не у спосіб, передбачені чинним законодавством, тобто, протиправно, що зумовлює його скасування та задоволення позовних вимог у цій частині.
Колегія суддів зауважує, що предметом розгляду цієї справи є правомірність прийняття відповідачем рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 01.10.2024 № 959240175241, яке раніше позивачем у судовому порядку не оскаржувалося, а тому посилання апелянта на встановлення судового контролю за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 480/2620/20, на виконання якого було проведено перерахунок пенсії позивача, жодним чином не позбавляє ОСОБА_1 права на оскарження вказаного рішення.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведені висновки, колегія суддів вважає, що відповідачем не було доведено правомірність прийнятого рішення, яке є предметом оскарження у даній справі. 
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.
Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнійший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
З огляду на не оскарження позивачем обраного судом першої інстанції способу захисту порушених прав ОСОБА_1 , колегія суддів не вбачає підстав для його зміни.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків на підставі встановлених фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 по справі № 480/11182/24 в частині задоволення позовних вимог - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	Я.М. Макаренко    О.А. Спаскін