Справа № 442/520/26
Провадження №3/442/232/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

06 лютого 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
встановила:
17.01.2026 о 11:20 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки FORD ESGAPE р.н.з. НОМЕР_1 в м. Дрогобичі, Львівської області, по вул. Шолом Алейхома, 6, під час руху заднім ходом, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернулася за допомогою до інших осіб, у результаті чого допустила наїзду на припаркований автомобіль марки KIA NIRO р.н.з. НОМЕР_2 , спричинивши механічні пошкодження транспортних засобів. Після чого водійка ОСОБА_1 залишила місце пригоди.
На підтвердження вчинення вищевказаних правопорушень суду представлено: 
-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №568904 від 17.01.2026, відповідно до якого, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки FORD ESGAPE р.н.з. НОМЕР_1 в м. Дрогобичі, Львівської області, по вул. Шолом Алейхома, 6, під час руху заднім ходом, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернулася за допомогою до інших осіб, у результаті чого допустила наїзду на припаркований автомобіль марки KIA NIRO р.н.з. НОМЕР_2 ;
-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №568919 від 17.01.2026, відповідно до якого, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FORD ESGAPE р.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП, залишила місце ДТП;
-схему місця ДТП, згідно із якою обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження; 
-пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких вона здійснила наїзд на припаркований автомобіль KIA NIRO та покинула місце ДТП, оскільки не відчула дотику автомобіля; 
-пояснення ОСОБА_2 , згідно яких внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суду про причини неявки.
У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади, вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь в справі, направлене на те, що умисне перешкодило досягнення органом судової влади вказаних завдань.
Особи, що беруть участь в справі, не мають прямого юридичного обов`язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні справи, проте зобов`язані утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань.
Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.
Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.
Відповідно до ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Чинним законодавством не передбачено, зокрема, ч.2 ст.268 КУпАП, обов`язкової участі особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4 та ст.124 КУпАП. 
Статтею 124 КУпАП регламентовано адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п.10.9. Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306) під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Дорожня обстановка – сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Статтею 122-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п.1.10 ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Відповідно до п.2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.
Відповідно до вимог ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Оскільки ОСОБА_1 вчинила два адміністративних правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої ст.122-4 КУпАП, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122-4, 124, 280, 283-284 КУпАП,
постановила -
Об`єднати в одне провадження справу №442/520/26, провадження №3/442/232/2026, справу №442/521/26, провадження №3/442/233/2026, з присвоєнням єдиного реєстраційного номера справи №442/520/26, провадження №3/442/232/2026.
Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувачем є Державна судова адміністрація) судовий збір в сумі 665,60 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Павлів З.С.