Справа №766/14218/25 н/п 2/766/1091/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Кузьміної О.І.
за участю секретаря Савицького В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Чужикова Дениса Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Херсонської міської ради - орган опіки та піклування в особі посадової особи Служби у справах дітей Херсонської міської ради про визначення місця проживання дитини,-
в с т а н о в и в :
Адвокат Чужиков Денис Юрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Херсонської міської ради - орган опіки та піклування в особі посадової особи Служби у справах дітей Херсонської міської ради про визначення місця проживання дитини, обґрунтовуючи тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі. Від даного шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту повномасштабного вторгнення та до моменту переїзду сина до позивача, позивач забезпечував благополучне матеріальне становище всієї сім`ї, оплачував їх проживання в інших містах України, надав неабияку фінансову допомогу. Відповідачка, в період після виїзду з сином в м. Кропивницький і до переїзду останнього в Болгарію до батька, отримувала соціальну допомогу як внутрішньо переміщена особа. Про її працевлаштування батьку не відомо. На день подання позову дитина разом з батьком проживає та має постійне місце реєстрації в Республіці Болгарія, м. Сонячний Берег, ОСОБА_4 . Квартира обладнана усіма комунально-побутовими зручностями у помешканні зроблено сучасний ремонт, кімнати мебльовані, у наявності є побутова техніка. Батько вживає всіх заходів по вихованню дитини, здійснює періодичні медичні огляди з метою забезпечення фізичного та психічного здоров`я дитини. Відповідач в утриманні дитини участі не приймає, фінансову допомогу не надає, дозвіллям дитини не цікавиться та не приймає участі в його організації. Спілкування з дитиною опосередковане, з грудня 2024 року по день подачі позову, зв`язок з дитиною підтримує в короткочасних телефонних розмовах на свята та сімейні празники. Відповідач ухиляється від будь-яких дій щодо визначення місця проживання дитини у досудовому порядку. У зв`язку із чим просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Відповідач та її представник в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що дитина сторін переїхав проживати до позивача лише у листопаді 2024 року, а відповідач також, проживає закордоном на даний час. Проте, вона виїхала на короткий термін та повернеться до України та забере сина. Із сином вона спілкується та підтримує зв`язок, переказує кошти на дрібні витрати сина. Більше того, із листування матері та сина, вбачається про тиснення позивача на сина у бік того, щоб він не брав коштів від матері, бо «вона може це використати у суді». Таким чином, позивач має на меті перш за все якісь свої інтереси, а не інтереси сина. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розглянути справу без участі відповідача та її представника.
Представник третьої особи Виконавчого комітету Херсонської міської ради - орган опіки та піклування в особі посадової особи Служби у справах дітей Херсонської міської ради, який є правонаступником Служби у справах дітей Центральної районної у місті Херсоні ради в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, покладалась на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що з 21.06.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Херсонського міського суду Херсонської області №766/16706/24 від 14.11.2024 року.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблений актовий запис №124.
ОСОБА_1 разом із сином проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджуються договором безоплатного користування нерухомим майном від 03.06.2025 року та довідкою про житлові умови № б/н від 05.09.2025 року, складеною компанією з управління та обслуговування будинків/житлового комплексу «Сані Вікторі» - ТОВ «Корект Мейнтенанс» Громада Носебир.
Згідно довідки Благотворительної фондації «Фонд Добро» № 30/05 від 22 травня 2025 року, ОСОБА_3 з 09.09.2024 року відвідував даний освітній заклад та програмою НУШ Міністерства освіти та науки України і за результатами навчання в цей період отримав річні оцінки 7-11 балів (за 12 бальною шкалою) також факт проживання дитини з батьком та безпосередня його участь у вихованні сина підтверджується також листом Благотворительной фондации «Фонд Добро» № 02/03 від 03 березня 2025 року.
Згідно довідки № 05/06 від 18 червня 2025 року, ОСОБА_3 , з 08 січня 2025 року по 31 травня 2025 року, навчався у освітньому центрі організованому зазначеним вище організацією, у м. Святи Влас, Республіки Болгарія, активно брав участь у заняттях і продемонстрував позитивну динаміку в розвитку, регулярно відвідує спортивні секції з тайського боксу та волейболу.
Відповідно до трудового контракту укладеного між ОСОБА_1 та Ві.Шипс ЮКей ЛІМІТЕД (V.Ships UK LIMITED) Скайпарк, 8 Елліот Плейс, Глазго G3 8ЕР, Сполучене Королівство від 30 жовтня 2023 року, а також контрактом з компанією з торговим найменуванням «СЕНЧЕРІ БАЛК КЕРРІЕРС МЕНЕДЖМЕНТ Сі.Оу. (CENTURY BULK CARRIERS MANAGEMENT C.O.), юридична адреса якої: Траст Компані Комплекс, Аджелтейк Роуд, Аджелтейк Айленд, Маджуро, Маршаллові Острови, МН 96960 від 17.06.2025 року, ОСОБА_1 працює моряком.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Центрального районної у м. Херсоні №279 від 25.11.2025р. затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно висновку № 279 від 25.11.2025 року виконавчого комітету Центрального районної у м. Херсоні вбачається, що виконавчого комітету Центрального районної у м. Херсоні - орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .
24.11.2025 року розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області «Про внесення змін до рішення міської ради від 20.05.2021 року №235 «Про визначення обсягу і меж повноважень, районних у місті Херсоні рад та їхніх виконавчих органів та ліквідацію районних у місті рад» (зі змінами)» внесені зміни відповідно до яких з 01.01.2026 року скасовані повноваження здійснення в порядку представництва захисту прав і інтересів виконавчим комітетом районної ради як орган опіки та піклування в судах всіх інстанцій при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав.
16.12.2025 року розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області «Про затвердження Положення про службу у справах дітей Херсонської міської ради в новій редакції» відповідно до якого з 01.01.2026 року були надані повноваження здійснення представництва захисту прав і інтересів виконавчому комітету Херсонської міської ради, як орган опіки та піклування в судах усіх інстанцій при розгляді судом спорів що відносяться до повноважень Служби.
Згідно до розпорядження начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області «Про затвердження Положення про службу у справах дітей Херсонської міської ради в новій редакції» від 16.12.2025 року, правонаступником Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради (як орган опіки та піклування) є Виконавчий комітет Херсонської міської ради - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Херсонської міської ради.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України).
Згідно до ч.3 ст.29 ЦК України та ч.2 ст.160 СК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.
Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.
Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Статтею 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітньої дитини. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд не бере до уваги висновок виконавчого комітету Центрального районної у м. Херсоні № 279 від 25.11.2025 року про доцільність визначення місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , який наявний в матеріалах справи, оскільки з висновку вбачається, що мати малолітньої дитини не заперечує щодо проживання дитини з батьком, та має намір забрати сина.
Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.8, 18, 161 СК України, ст.ст.2, 4, 19, 184 ЦПК України кожна особа, право якої порушене, оспорене чи не визнане, вправі захищати його судовим порядком шляхом пред`явлення позову до відповідальної за порушення права особи.
Судом може бути вирішено саме спір між батьком і матір`ю щодо місця проживання малолітньої дитини (дітей), коли батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина (діти).
При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.
На час пред`явлення позову до ОСОБА_2 та на час розгляду справи позивач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач заперечує або вчиняє дії, які б свідчили, що вона не погоджується з тим, що їх спільна дитина проживала та спілкувалася з батьком.
Після звернення батька дитини до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, відповідач не подала до суду позов до суду або зустрічний позов в межах розгляду даної справи про визначення місця проживання дитини разом з собою, не зверталася, будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання дитини із мамою суду не надала. 
По справі встановлено, що фактично спір щодо місця проживання дитини був ініційований батьком дитини, з яким дитина і так фактично проживає, постійно бачить та спілкується і від якого матір дитини не вимагала та не вимагає зміни її місця проживання на проживання з нею.
Матеріали справи не містять будь-яких належних доказів, які б свідчили про бажання матері і волю щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю.
За встановлених обставин, у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення позивача до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, яка фактично проживала і проживає разом з позивачем, між батьками дитини виник спір саме щодо її місця проживання (матір`ю чи батьком), оскільки мати дитини (відповідач) не вимагала від позивача змінити її місце проживання, не порушувала в судовому порядку питання щодо відібрання дитини у позивача, не зверталася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з собою.
Суд вирішує спір, що реально виник, і не робить припущень щодо обставин і фактів, які ще не виникли, та не регулює правовідносин щодо обставин проживання дитини, які не існують. За відсутності позову одного з батьків, з яким не проживає дитина, не вимагається підтвердження судом факту наявності в одного з батьків права на визначення місця проживання дитини, визнання такого права тощо, для цього відсутні процесуально-правові підстави. Звернення до суду про вирішення спору одного з батьків, право якого не порушено, дає підстави для відмови у задоволенні позову.
За таких обставин, оскільки до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів про наявність у сторін спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, її вік та стать, також мінливий характер роботи позивача, який є моряком та тривалий час перебуває у рейсах, суд не вбачає підстав для визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком та приходить до висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити.
Щодо розподілу судових витрат, то ч. 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, витрати зі сплати судового збору підлягають покладенню на позивача.
Керуючись ст.ст. 19, 141, 160, 161, Сімейного кодексу України, ст.ст.2, 12, 76-83, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :
В задоволенні позову адвоката Чужикова Дениса Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Херсонської міської ради - орган опіки та піклування в особі посадової особи Служби у справах дітей Херсонської міської ради про визначення місця проживання дитини- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.     
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О. І. Кузьміна