22.01.2026
Справа № 497/1938/25
Провадження № 1-кп/497/69/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2026 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Болграда обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025162270000439 від 11.07.2025 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Саврань Савранського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, який не працює, на підставі ст.89 КК України визнаний таким, що не має судимості, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ХІ, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
В подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, у тому числі згідно з Указом Президента України №235/2025 від 15.04.2025 року, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.04.2025 № 4356-ІХ, з 09.05.2025 строком на 90 діб.
06.07.2025 року приблизно о 21:00 годині, точний час судом не встановлено, ОСОБА_5 перебував у дворі біля багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, де на лавці біля першого під`їзду даного будинку виявив втрачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Мі 9» з sim-картою оператора мобільного зв`язку ПАТ «Київстар» за абонентським номером НОМЕР_1 .
При цьому зазначений мобільний телефон продовжував функціонувати за індивідуалізуючими його ознаками абонентського номеру та телефонної книги абонентів власника, а його власником вживалися активні заходи щодо встановлення його місця знаходження.
В подальшому, у той же час ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, скориставшись тим, що ОСОБА_6 тимчасово втратив візуальний контроль за своїм майном, усвідомлюючи, що зазначений мобільний телефон належить іншій особі, забрав вказаний мобільний телефон, належний ОСОБА_6 .
Продовжуючи реалізацію свого неправомірного умислу, ОСОБА_5 , отримавши у своє фактичне розпорядження вказаний мобільний телефон марки «Хіаоmi» моделі «Мі 9» вартістю 3 430,00 грн., з sim-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , яка не становить матеріальної цінності для ОСОБА_6 , у захисному чохлі вартістю 73,25 грн., діючи таємно, переніс його до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 .
Надалі, ОСОБА_5 , відразу після заволодіння вказаним телефоном, перебуваючи за місцем свого мешкання, продовжуючи реалізацію свого неправомірного умислу, діючи з метою позбавлення можливості ОСОБА_6 знайти та ідентифікувати свій мобільний телефон, у тому числі за звуковим сигналом або за використанням відповідних пошукових програм, відключив живлення його батареї, вилучив з нього sim-карту оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за абонентським номером НОМЕР_1 .
За вказаних вище обставин ОСОБА_5 остаточно позбавив власника можливості знайти викрадений мобільний телефон, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3 503,25 грн.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. 
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю та показав суду, що побачив на лавочці, де сидів ОСОБА_6 мобільний телефон, забрав його, та наступного дня змінив сім-карту, залишив собі для користування. У вчиненому він розкаюється та просить суд строго його не наказувати. 
Крім визнання ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, підтверджується наступними дослідженими судом доказами:
- потерпілий ОСОБА_6 суду показав 06.07.2025 року білля будинку АДРЕСА_2 , він трохи випив з друзями, коли прийшов додому виявив відсутність свого телефону, а коли почав телефонувати на нього з іншого номеру, то зв`язку вже не було.
- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №12025162270000439, з якого встановлено, що 11.07.2025 року до чергової частини Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 06.07.2025 року біля будинку АДРЕСА_2 було викрадено мобільний телефон марки «Хіаоmi» моделі «Мі 9», який належить ОСОБА_6 (ІТС «ІПНПУ» №7657 від 11.07.2025);
- рапортом інспектора-чергового відділу РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про прийняття заяви від ОСОБА_6 , який повідомив, що 06.07.2025 року він по дорозі додому з магазину «Піраміда» в м.Болград по вул.Інзовська,4 загубив свій телефон (ЄО №7403); 
- письмовою заявою ОСОБА_6 на ім`я начальника Болградського РВП ГУНП в Одеській області про втрату мобільного телефону;
- рапортом інспектора-чергового відділу РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про прийняття заяви від ОСОБА_6 , який повідомив, що 06.07.2025 року про крадіжку його мобільного телефону (ЄО №7657 від 11.07.2025);
- протоколом про прийняття заяви від ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення вчинене відносно нього, а саме крадіжку належного йому мобільного телефону;
- рапортом старшого оперуповноваженого СКП Болградського РВП ОСОБА_9 , з якого встановлено, що при проведенні моніторингу історії ІМЕІ мобільного телефону належного ОСОБА_6 в період часу з 07.07.2025 року по 09.07.2025 року у вищезазначеному мобільному терміналі було активовано сім-карту оператора «Lifecell» з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 . Власником зазначеної сім-карти є ОСОБА_5 ; 
- протоколом добровільної видачі від 11.07.2025 року та фототаблиці до нього, відповідно до яких ОСОБА_5 у присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон;
- протоколом огляду предметів від 11.07.2025 року, з якого вбачається, що працівниками поліції, за допомогою фотофіксації, було оглянуто добровільно виданий ОСОБА_5 мобільний телефон. Відповідно до розписки ОСОБА_6 , він отримав мобільний телефон від працівників поліції для зберігання;
- постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 12.07.2025 року мобільний телефон визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 липня 2025 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , який в ході слідчої дії показав та розповів при яких обставинах залишив свій мобільний телефон на лавці біля багатоповерхового будинку;
- протоколом огляду предметів від 22.07.2025 року відповідно до якого працівниками поліції шляхом тимчасового доступу до інформації, що зберігається у операторів мобільного зв`язку, при цьому доступ наданий ухвалою слідчого судді, встановлено, що в період часу з 16:46 години 07.07.2025 року по 22:28 годину 09.07.2025 року за мобільним терміналом мобільного телефону належного ОСОБА_6 було активовано сім-карту мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» за абонентським номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 ;
- постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 оптичний диск вилучений з ТОВ «Лайфселл» та оптичний диск з ПАТ «Київстар» з інформацією визнані речовими доказами; 
- висновком експерта від 15.07.2025 року №СЕ-19/116-25/17006-ТВ відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Хіаоmі», серія «Мі 9», з об`ємом оперативної та вбудованої пам`яті 6/64 ГБ станом на 06.07.2025 року становила - 3 430,00 грн. та вартість чохла-книжки до мобільного телефону марки «Хіаоmі», серія «Мі 9» станом на 06.07.2025 року становила - 73,25 грн..
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, кваліфікується як тяжкий злочин.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття та відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Крім того, суд бере до уваги висновок Болградського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, викладений в досудовій доповіді, згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних правопорушень. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб є середнім. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства можливе. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до ст. 76 ч.1, ч.3 КК України.
Санкція ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Так при призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме: раніше судимий, але його судимість на підставі ст.89 КК України погашена, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.
У відповідності до ст. 8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Згідно зі ст. 46 Конвенції та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує практику Верховного Суду, (постанова N634/609/15-к від 01.02.2018 року щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винної, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Відповідно до п.1 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами від 06.11.2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції її від суспільства.
З врахуванням викладених обставин, того що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину в інкримінованому йому злочину визнав, відшкодував матеріальну шкоду на стадії досудового розслідування, потерпілий до нього претензій матеріального та морального характеру не має, тому суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 ч.1 п.п.1,2 та ч.3 п.2 КК України. 
Строк дії обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився 14.09.2025 року, та під час судового розгляду запобіжний захід не обвирався, тому суд вважає за можливим не обирати ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 15.07.2025 року №СЕ-19/116-25/17006-ТВ становлять 2 674,20 грн., які повинні бути стягнуті на користь держави. 
Керуючись ст.ст. 368-371,373,374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому цим вироком покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави (за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-25/17006-ТВ від 15.07.2025 року в розмірі 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Речові докази: 
- мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Мі 9» синього кольору у чохлі-книжка чорного кольору - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 ;
- оптичні диски з наявними на ньому електронними документами - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1