УХВАЛА                                                                                         
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 464/5324/24                                                                                     
провадження № 51- 4357 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,         
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 11 червня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 жовтня 2025 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 11 червня 2025 року ОСОБА_5  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  громадянина України, раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК та призначено йому покарання у виді  обмеження волі на строк 2 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в медичних закладах усіх форм власності на строк 3 роки. 
Як убачається з вироку суду, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді завідувача відділення медичної реабілітації для дорослих та дітей, лікаря фізичної реабілітації з 11 липня 2022 року КНП «Городоцька центральна лікарня» Городоцької міської ради Львівської області, будучи службовою особою, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, реалізовуючи свій злочинний умисел на підроблення офіційного документа, в період часу з 25 липня по 04 серпня 
2022 року, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у КНП «Городоцька центральна лікарня», за адресою: Львівська область, м. Городок, вул. Коцюбинського, 18, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 не перебував в період часу з 25 липня по 04 серпня 2022 року на стаціонарному лікуванні у вищевказаній лікарні та жодних обстежень і оглядів у вказаному медичному закладі не проходив, разом з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, склав, підписав шляхом нанесення двох відтисків факсиміле (печатки для відтворення власноручного підпису), завірив відбитком круглої печатки «Лікар ОСОБА_5 » та відбитком прямокутного штампу «Відділення медичної реабілітації для дорослих та дітей, Завідувач відділення ОСОБА_5 », після чого видав виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3832, датовану 04 серпня 2022 року на прізвище ОСОБА_6 , в якій було зазначено завідомо неправдиві відомості про те, що останній в період часу з 25 липня по 04 серпня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Городоцька центральна лікарня», проходив лікування та обстеження, а також визначено діагноз: «G54.3 Ураження грудних корінців. G45.0 Дисцеркуляторна енцефалопатія ІІІ ст. з вогнищевою неврологічною симптоматикою, а саме правобічною пірамідною недостатністю, частими (3-4 рази в тиждень) ангіоцеребральними кризами, по типу симпатоадреналових, вторинним синдромом внутрішньочерепної гіпертензії та стійким цефалічним синдромом, вестибулоатактичними, помірними когнітивними та мнестичними розладами з порушенням координації рухів, статики та функції ходи, емоційно-вольовою лабільністю».
У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій умисел, спрямований на складання та видачу завідомо підроблених документів, надаючи вказаній виписці законної форми, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, але не пізніше 04 серпня 2022 року, здійснив проставлення відбитку круглої печатки «Для документів 01997863 Комунальне некомерційне підприємство «Городоцька центральна лікарня» Городоцького міської ради Львівської області Департамент охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації *Україна*МО3*» та відтиску прямокутного штампу «Комунальне некомерційне підприємство «Городоцька центральна лікарня» Городоцької міської ради Львівської області» 01997863, 81500, м. Городок, вул. Коцюбинського, 18 тел. (03231) 3-01-48» та передав її невстановленій в ході досудового розслідування особі, з метою її направлення, разом з іншими документами, на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК).
Крім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді лікаря-невропатолога - (реабілітолога) Сихівської міжрайонної МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи», будучи службовою особою, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на підроблення офіційного документа, з метою встановлення ОСОБА_6 групи інвалідності, 08 серпня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено,  разом з невстановленими особами, перебуваючи у приміщенні Сихівської міжрайонної МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 67, всупереч встановленого порядку огляду осіб, що звернулись для встановлення інвалідності, за фактичної відсутності експертованого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без проведення його безпосереднього огляду, склав, підписав, завірив відбитком круглої печатки «Лікар ОСОБА_5 » Акт огляду медико-соціальною експертною комісією» № 1486 від 08 серпня 2022 року.
Після чого, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, вказаний акт було підписано іншими членами МСЕК, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та завірено відбитками їх прямокутних штампів: « ОСОБА_7 », «Лікар-невропатолог ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 лікар-хірург», після чого ОСОБА_5 , видав документ - Акт огляду медико-соціальною експертною комісією № 1486, датований 08 серпня 
2022 року, на прізвище ОСОБА_6 , в якому було зазначено завідомо неправдиві відомості, про наявність захворювання у останнього.
У подальшому, 08 серпня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на підставі Акта огляду медико-соціальною експертною комісією 
№ 1486, головою комісії Сихівської міжрайонної МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_7 видано довідку до Акта огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) серії 12AAB 
№ 619502, згідно з якою, ОСОБА_6 встановлено третю групу інвалідності, причиною якої є загальне захворювання.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 20 жовтня 2025 року апеляційну скаргу  захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 залишив без задоволення, а вищезазначений вирок- без змін.
У касаційній скарзі захисник, не погоджуючись з постановленими стосовно ОСОБА_5 судовими рішеннями, з підстав неповноти судового розгляду, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про їх скасування та закриття кримінального провадження. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що оскільки першочергова підозра повідомлена у цьому кримінальному провадженні іншій особі 17 серпня 2022 року, підозра, повідомлена ОСОБА_5 08 липня 2024 року є нікчемною, з огляду на закінчення строку досудового розслідування на цю дату. На підтвердження своєї позиції посилається, зокрема, на постанову Верховного Суду від 05 серпня 2025 року у справі 
№ 363/4797/19. Також захисник вважає, що її підзахисний мав повноваження надати статус інваліда особі без огляду такої особи, а відтак, висновки суду про винуватість ОСОБА_5 щодо другого епізоду інкримінованого йому кримінального правопорушення є помилковим, до того ж, наявними у матеріалах справи доказами не доведено, що ОСОБА_6 не перебував на стаціонарному лікуванні у період з 25 липня по 04 серпня 2022 року, й він не був допитаний під час судового розгляду справи.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке. 
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При перевірці доводів, наведених у касаційній скарзі, Верховний Суд виходить із фактичних обставин, установлених місцевим та апеляційним судами.
За змістом ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Таким чином, Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги захисника в частині неповноти судового розгляду, оскільки перевірка цих обставин відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Також колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту щодо нікчемності повідомленої ОСОБА_5 підозри, з огляду на таке.
Як убачається зі змісту оскаржуваного вироку, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК, за фактом того, що особа, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з числа медичних працівників, здійснює організацію виготовлення документів, які надають підстави для виїзду за кордон особам призовного віку під час дії воєнного стану, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 червня 2022 року за № 42022142350000016.
17 серпня 2022 року в рамках цього кримінального провадження ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, та постановою прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області від 11 листопада 2022 року матеріали досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_10 , виділено в окреме провадження.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 
2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні 
№ 42022142350000016 від 01 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК, продовжено на дванадцять місяців, тобто до 01 грудня 2024 року.
05 липня 2024 року до ЄРДР за № 12024140000000703 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК за фактом того, що громадянин ОСОБА_11 , в період часу з 25 липня по 04 серпня 2022 року, перебуваючи в КНП «Городоцька центральна лікарня» Городоцької міської ради Львівської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 не перебував у вказаний період часу на стаціонарному лікуванні та жодних обстежень і оглядів у вказаному медичному закладі не проходив, за попередньою змовою групою осіб, з іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, склав, підписав, після чого видав завідомо підроблений офіційний документ, а саме виписку № 3832 з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, датовану 04 серпня 2022 року на прізвище ОСОБА_6 .
Також 05 липня 2024 року до ЄРДР за №  12024140000000704 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК за фактом того, що громадянин ОСОБА_11 , 08 серпня 2022 року разом з невстановленими особами, перебуваючи у приміщенні Сихівської міжрайонної МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи», всупереч встановленого порядку огляду осіб, що звернулись для встановлення інвалідності, за фактичної відсутності експертованого ОСОБА_6 , без проведення його безпосереднього огляду, склав, підписав та видав документ - Акт огляду медико-соціальною експертною комісією № 1486, датований 08 серпня 2022 року, на прізвище ОСОБА_6 , в якому було зазначено завідомо неправдиві відомості, про наявність захворювання у останнього. 
Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури 
ОСОБА_12 від 05 липня 2024 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 42022142350000016 від 01 червня 2022 року, 
№ 2024140000000703 та 12024140000000704 від 05 липня 2024 року, об`єднані в одне кримінальне провадження за № 42022142350000016.
08 липня 2024 року у кримінальному провадженні № 42022142350000016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.28 ч.1 ст.366 КК, а саме у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинених групою осіб.
Постановою прокурора від 26 липня 2024 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42022142350000016 від 01 червня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.366 КК, виділено в окреме провадження за 
№ 12024140000000765.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.219 КПК (в редакції чинній до 01 січня 2024 року) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч.1 ст.219 КПК (в редакції чинній після 01 січня 2024 року) строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
У кримінальному провадженні № 42022142350000016 за ч. 3 ст. 332 КК, строк досудового розслідування розпочався 01 червня 2022 року, 17 серпня 2022 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру, а постановою прокурора від 
11 листопада 2022 року матеріали досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 виділено в окреме провадження.
Враховуючи те, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК відповідно до ст. 12 КК віднесено до тяжкого злочину, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні спливав 01 грудня 2023 року, однак, ухвалою слідчого судді від 28 листопада 2023 року цей строк було продовжено на 12 місяців, тобто до 01 грудня 2024 року.
З огляду на викладене, 08 липня 2024 року, тобто, на момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28 ч.1 ст. 366 КК, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42022142350000016 не закінчився.
Посилання захисника на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2025 року у справі № 363/4797/19 не є релевантною, оскільки у зазначеній постанові йдеться про обчислення строків досудового розслідування після повідомлення про підозру. У тій справі повідомлення про підозру було вручено трьом особам, до того ж,  у різні дати. Прокурор наполягав у касаційній скарзі на тому, що підстави для закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК мають обчислюватися з урахуванням повідомлення про підозру кожній окремій особі. Проте, Верховний Суд не погодився з доводами прокурора й залишив судові рішення без зміни.
Таким чином, доводи у касаційній скарзі захисника щодо спливу строку досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 є безпідставними.
Також колегія суддів погоджується з судом апеляційної інстанції, який, спростовуючи посилання сторони захисту про те, що  наявними у матеріалах справи доказами не доведено, що ОСОБА_6 не перебував на стаціонарному лікуванні у період з 25 липня по 04 серпня 2022 року, зазначив, що сам обвинувачений ОСОБА_5 , до того як відмовився надавати показання, у судовому засіданні місцевого суду 15 жовтня 2024 року підтвердив, що ОСОБА_6 на лікуванні у КНП «Городоцька центральна лікарня» не перебував і він його ніколи не бачив, а також зазначив, що ОСОБА_6 не був і на огляді медико-соціальної експертної комісії.
Що стосується тверджень захисника щодо можливості надання особі статусу інваліда без огляду такої особи, суди нижчих інстанцій слушно зазначили, що процедура прийняття заочного рішення про встановлення інвалідності  регламентована Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 
03 грудня 2009 року (в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення). Згідно з пунктом 5 цього Положення, у разі подання письмової заяви особою, що звертається для встановлення інвалідності, прийняття комісією рішення про встановлення інвалідності заочно можливе лише: 1) наявності в особи захворювань, дефектів, необоротних морфологічних станів за яких група інвалідності встановлюється безстроково (перелік затверджується МОЗ); 2) легального перебування громадян України за кордоном на території держав, з якими укладено міждержавні договори про соціальне забезпечення.
Натомість, зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що у матеріалах кримінального провадження немає відомостей, які б надавали можливість Сихівській міжрайонній МСЕК приймати рішення про встановлення інвалідності ОСОБА_6 за відсутності останнього, з огляду на те, що матеріали справи не містять даних про наявність у нього відповідного захворювання (дефекту), даних про його перебування за кордоном, а також письмової заяви 
ОСОБА_6 про встановлення інвалідності заочно.
Таким чином, вищезазначені твердження захисника у касаційній скарзі визнані судами необґрунтованими.
З урахуванням наведеного, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та вважає, що судові рішення відповідають вимогам ст. 370, 419 КПК, є законними та обґрунтованими.
Посилань на істотні порушення кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни оспорюваних судових рішень, як і доводів щодо неправильного застосування кримінального закону касаційна скарга не містить.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК 
у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд,
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 11 червня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 жовтня 2025 року стосовно засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                       ОСОБА_3