УХВАЛА

25 листопада 2025 року 
м. Київ

справа №460/1909/25
адміністративне провадження № К/990/43182/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Загороднюка А.Г.,
суддів: Білак М.В.,   Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Департаменту культури, туризму, молоді та спорту виконавчого комітету Вараської міської ради, Управління освіти виконавчого комітету Вараської міської ради, Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради, Фінансового управління виконавчого комітету Вараської міської ради, Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Вараської міської ради, Виконавчого комітету Вараської міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства, майна та будівництва виконавчого комітету Вараської міської ради до Вараської міської військової адміністрації, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача - міського голови міста Вараш Мензула Олександра Павловича, на стороні відповідача - Рівненської обласної військової адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, 
УСТАНОВИВ:
Департамент культури, туризму, молоді та спорту виконавчого комітету Вараської міської ради, Управління освіти виконавчого комітету Вараської міської ради, Департамент соціального захисту та гідності Виконавчого комітету Вараської міської ради, Фінансове управління виконавчого комітету Вараської міської ради, Відділ архітектури та містобудування Виконавчого комітету Вараської міської ради, Виконавчого комітету Вараської міської ради, Департамент житлово-комунального господарства, майна та будівництва виконавчого комітету Вараської міської ради звернулись до суду з позовами до Вараської міської військової адміністрації Вараського району Рівненської області, в якому просили визнати протиправним та скасувати наказ начальника Вараської міської військової адміністрації Вараського району Рівненської області №03 від 06 січня 2025 року «Про виконання видаткової частини бюджету Вараської міської територіальної громади на 2025 рік» (ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року постановлено об`єднати у одне провадження адміністративну справу № 460/1909/25 за цими позовами).
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Суд першої інстанції розглянув справу за правилами загального позовного провадження.
22 жовтня 2025 року до Верховного Суд надійшла касаційна скарга Виконавчого комітету Вараської міської ради, в якій представник скаржника просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі № 460/1909/25 (повний текст постанови складено 22 вересня 2025 року) і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Виконавчого комітету Вараської міської ради в повному обсязі.
Верховний Суд ухвалою від 04 листопада 2025 року касаційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Департаменту культури, туризму, молоді та спорту виконавчого комітету Вараської міської ради, Управління освіти виконавчого комітету Вараської міської ради, Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради, Фінансового управління виконавчого комітету Вараської міської ради, Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Вараської міської ради, Виконавчого комітету Вараської міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства, майна та будівництва виконавчого комітету Вараської міської ради до Вараської міської військової адміністрації, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача - міського голови міста Вараш Мензула Олександра Павловича, на стороні відповідача - Рівненської обласної військової адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, залишив без руху.
Установив скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України, а також надання копій уточненої касаційної скарги у відповідності до кількості учасників справи.
14 листопада 2025 року на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги.
Перевіривши матеріали уточненої касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення скаржнику з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у /постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено   статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 цього Кодексу   підстави (підстав).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
В уточненій касаційній скарзі скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що в оскаржуваних судових рішеннях, суди застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13 червня 2023 року у справі № 560/8064/22, від 14 серпня 2024 року у справі № 200/3942/23, від 25 жовтня 2023 року у справі № 260/8230/21, від 20 лютого 2019 року у справі № 522/3665/17 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2474/17-а, від 21 червня 2023 року у справі № 905/1907/21.
Однак автор касаційної скарги чітко не зазначає яку  саме норму права  судом апеляційної інстанції застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду та не указує щодо застосування якої саме норми права в ній викладено висновок.
Водночас обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є наявність та взаємозв`язок усіх чотирьох умов.
При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, в яких аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і, відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Проте зі змісту касаційної скарги убачається, що одночасно скаржник покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суди неправильно застосували частину другу статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у співвідношенні зі статтею 143 Конституції України, частиною першою статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підпункту 5 пункту 22 розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» Бюджетного кодексу України у подібних правовідносинах.
Отже, з наведеного випливає, що скаржник фактично самостійно зазначає, що постанови Верховного Суду, про неврахування яких судами попередніх інстанцій він зазначає у касаційній скарзі, були ухвалені за інших обставин справи, що, у свою чергу, виключає подібність правовідносин та вказує на недоведеність наявності підстав для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України.
Щодо посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, то Суд зазначає, що оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.
Отже, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Разом з цим, Суд зауважує, що одночасне посилання скаржника на такі підстави касаційного оскарження судового рішення, як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а також відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, є взаємовиключними обставинами.
Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.
Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з положеннями пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отож, в установлений строк недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, скаржником не усунуто.
Враховуючи викладене та у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга підлягає поверненню.
Суд роз`яснює скаржнику, що відповідно до положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Департаменту культури, туризму, молоді та спорту виконавчого комітету Вараської міської ради, Управління освіти виконавчого комітету Вараської міської ради, Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради, Фінансового управління виконавчого комітету Вараської міської ради, Відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Вараської міської ради, Виконавчого комітету Вараської міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства, майна та будівництва виконавчого комітету Вараської міської ради до Вараської міської військової адміністрації, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача - міського голови міста Вараш Мензула Олександра Павловича, на стороні відповідача - Рівненської обласної військової адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції у порядку, установленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповіда судді 	А. Г. Загороднюк  М. В. Білак В. М. Соколов