Справа № 420/38830/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просить з урахуванням уточнень:
визнати протиправною та скасувати відмову Військової частини НОМЕР_2 у звільненні з військової служби ОСОБА_1 за сімейними обставинами у зв`язку із необхідністю здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів, викладену у листі №3684 від 27.11.2024 року;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 підготувати та направити матеріали (подання) про звільнення з військової служби ОСОБА_1 за сімейними обставинами до військової частини НОМЕР_4 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дружина позивача має ІІІ групу інвалідності та онкологічне захворювання. Позивачем було подано на ім`я Відповідача рапорт про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26, пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів. Відповідачем було відмовлено у звільненні позивача листом №3684 від 27.11.2024 року. Підставою для відмови у звільненні слугувало те, що відповідачем нібито не було долучено до рапорту документів, які підтверджують потребу дружини в постійному сторонньому догляді та наявність у дружини позивача онкологічного захворювання, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що Згідно поданої Позивачем довідки до акту МСЕК №557178 від 03.07.2024 року причиною встановлення дружині Позивача інвалідності є загальне захворювання і даний документ не вказує яке саме. Вказування у даній Довідці на нагляд онколога також не вказує на наявність онкологічного захворювання, оскільки дана рекомендація може також свідчити про те, що особа перебуває у зоні ризику наприклад внаслідок певних вікових особливостей та загального стану здоров`я.
Також від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач підтримав свої позовні вимоги.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 з 12.07.2024 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 12.07.2024 Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києві) серії НОМЕР_5 . 
03.07.2024 року дружині позивача, після медичного огляду медико-соціальною експертною комісією, встановлено третю групу інвалідності безстроково (загальне захворювання), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №557178.
Позивач направив до Військової частини НОМЕР_2 рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання.
27.11.2024 року листом №3684 відповідач повідомив позивача, що “Законом визначено підставою для звільнення з військової служби не сам факт наявності у військовослужбовця дружини з числа осіб з інвалідністю 3 групи внаслідок онкологічного захворювання, а ще й необхідність здійснення догляду за нею. Згідно представленої Вами довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №557178 від 03.07.2024 року Вашої дружини ОСОБА_2 потреба у здійсненні догляду за неї не вказана, лише зазначено про необхідність нагляду за нею зі сторони онколога та сімейного лікаря. Інвалідність встановлена внаслідок загального захворювання. Інші документи, які б могли свідчити про наявність у Вашої дружини онкологічного захворювання Вами не представлено, наявність такого захворювання у Вашої дружини не відображено у довідці медико-соціальної експертної комісії». 
Не погоджуючись з відмовою відповідача позивач звернувся з позовом до суду.
Вирішуючи спір, суд враховує такі приписи законодавства України.
Згідно з частинами першою та другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
У силу вимоги статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Військовий стан в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, затвердженими Законами України, та на даний час військовий стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII /надалі Закон № 2232-XII/.
Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-XII передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Одним із видів військової служби, відповідно до частини шостої статті 2 Закону № 2232-XII, є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 /надалі по тексту - Положення №1153/2008 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/ встановлено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.
За приписами пункту 5 Положення №1153/2008 громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.
Підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період передбачені частиною четвертою статті 26 Закону №2232-XII.
Так, відповідно до положень підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
В свою чергу абзацом 12 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин на такій підставі: необхідність здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.
Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
За приписами пункту 233 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 /надалі Положення № 1153/, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.
Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454 /надалі Інструкція № 170/, визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153.
Відповідно до пункту 1.5 розділу І Інструкції № 170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання на військовослужбовців крім тих, які проходять базову військову службу, щодо: звільнення з військової служби (додаток 1).
Відповідно до положень пункту 12.11 розділу ХІІ Інструкції № 170 перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.
Так, додаток 19 до Інструкції № 170 визначає Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, а саме: пунктом 5 визначено, що при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років); документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, зокрема, у разі необхідності здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів:
- копія свідоцтва про шлюб;
- один із документів, що підтверджує інвалідність дружини (чоловіка): довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, визначеною МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;
- документ, що підтверджує наявність у дружини (чоловіка) захворювання та/або причину інвалідності /підпункт 24/.
За визначенням пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31 січня 2024 року № 40, рапорт (заява) письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.
Отже, законом передбачена можливість звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану через таку сімейну обставину як необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.
Тобто вказаною нормою закону передбачено дві різні підстави для звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану через таку сімейну обставину, а саме:
1) необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністюгрупи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів,
2) необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи (незалежно від підстав встановлення такої інвалідності) за наявності у неї (нього) онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.
При цьому військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби на такій підставі, подають подання (або рапорт) та документи, які підтверджують наявність цієї сімейної обставини, зокрема: один із документів, що підтверджує інвалідність дружини (чоловіка) (довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, визначеною МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю","Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики) та документ, що підтверджує наявність у дружини (чоловіка) захворювання та/або причину інвалідності.
Як встановлено судом, позивач подав рапорт про звільнення його зі служби на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме: необхідність здійснювати догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання.
На підтвердження вказаних обставин позивач до рапорту додав, серед іншого: копію військового квитка, копію свідоцтва про шлюб, копію паспорту ОСОБА_2 , копію ідентифікаційного номера ОСОБА_2 , копія довідки про присвоєння інвалідності 3 групи на ім`я ОСОБА_2 , карта індивідуальної програми реабілітації інваліда на ім`я ОСОБА_2 . 
Законодавством України не встановлено спеціального строку для розгляду командиром рапорту про звільнення та строку звільнення військовослужбовця з військової служби.
Водночас згідно з пунктом 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07 квітня 2017 року №124, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.
Таким чином, рапорт позивача на звільнення, що був отриманий відповідачем повинен бути розглянутий та вирішений відповідачем у строк не пізніше ніж за 30 днів з моменту реєстрації документа у військовій частині, до якої надійшов цей документ.
Матеріалами справи підтверджується, що рапорт позивача був розглянутий у встановлений законодавством строк та вирішений по суті порушеного в ньому питання, позивача ознайомлено із висновком юридичної служби військової частини  НОМЕР_2 .
Згідно наданої відповіді підставою для відмови у задоволенні рапорту та у звільненні позивача з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої та абзацу 12 підпункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" стало ненадання позивачем документів, а саме відповідач зазначив: «Згідно представленої Вами довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №557178 від 03.07.2024 року Вашої дружини ОСОБА_2 потреба у здійсненні догляду за неї не вказана, лише зазначено про необхідність нагляду за нею зі сторони онколога та сімейного лікаря. Інвалідність встановлена внаслідок загального захворювання. У представленій Вами індивідуальній програмі реабілітації інваліда №397 від 03.07.2024 року на ім`я ОСОБА_2 відсутні також відомості, про те вона потребує стороннього догляду, а також, що у неї є онкологічне захворювання. У програмі рекомендовано лише спостереження онкологом за станом її здоров`я після проведеного лікування. Інші документи, які б могли свідчити про наявність у Вашої дружини онкологічного захворювання Вами не представлено, наявність такого захворювання у Вашої дружини не відображено у довідці медико-соціальної експертної комісії.»
Надаючи оцінку таким підставам для відмови у задоволенні рапорту, суд виходить з наступного.
Як вже зазначалося вище, необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів, може бути підставою для звільнення військовослужбовця, який проходять військову службу за призовом під час мобілізації, згідно підпункту "г" пункту 2 частини четвертої та абзацу 12 підпункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону Україна "Про військовий обов`язок і військову службу".
За висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 21 лютого 2024 року у справі №120/1909/23, поняття "сторонній догляд" не є тотожним поняттю "постійний догляд", позаяк перше говорить про те, ким надається догляд, а друге коли надається такий догляд. В свою чергу, поняття "постійний догляд" передбачає безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування, догляд, який надається без будь-якого часового обмеження, суцільним порядком. При цьому підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що підставою для звільнення є саме необхідність здійснення постійного догляду.
Також з аналізу підпункту 24 пункту 5 додатку 19 до Інструкції № 170 слідує, що у разі необхідності здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів, до подання про звільнення з військової служи подається документ, що підтверджує встановлення дружині (чоловіку) ІІІ групи інвалідності та документ, що підтверджує наявність у дружини (чоловіка) захворювання (наприклад, онкологічного захворювання). При цьому документом, що підтверджує встановлення дружині (чоловіку) ІІІ групи інвалідності, може бути довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, визначеною МОЗ.
Судовим розглядом встановлено, що Позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 з 12.07.2024 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 12.07.2024 Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києві) серії НОМЕР_5 . 
03.07.2024 року дружині позивача, після медичного огляду медико-соціальною експертною комісією, встановлено третю групу інвалідності безстроково (загальне захворювання), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №557178.
Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №397 від 03.07.2024 року на ім`я ОСОБА_2 відсутні відомості, про те вона потребує стороннього догляду, а також, що у неї є онкологічне захворювання. У програмі рекомендовано лише спостереження онкологом за станом її здоров`я після проведеного лікування.
Отже, ані у Довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №557178, ані у програмі реабілітації інваліда №397 від 03.07.2024 року, не зазначено про те, що ОСОБА_2 встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок онкологічного захворювання.
Таким чином, суд погоджується із доводом відповідача, що позивачем до рапорту про звільнення з військової служби не надано документів, які підтверджують, що у його дружини ОСОБА_2 інвалідність ІІІ групи встановлена внаслідок онкологічного захворювання, а не іншого захворювання, а також належних документів, що підтверджують необхідність здійснення за ОСОБА_2 саме постійного догляду, а тому та підстава для звільнення позивача з військової служби, яка була ним зазначена у рапорті, а саме: необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, дійсно, відсутня.
Ураховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд уважає такі вимоги недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, - відмовити. 
Беручи до уваги інтенсивність роботи та об`єктивні умови її здійснення, зокрема перебої електропостачання і тривалість повітряних тривог, знаходження судді на лікарняному текст рішення складено та підписано суддею 26.01.2026 року.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка

.