МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2026 р.  	№ 400/4576/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом	Головного управління ДПС у Миколаївській області,  вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, 	
до 	ОСОБА_1 ,  АДРЕСА_1 , 	
про	стягнення податкового боргу у сумі 82 620,50 грн	
та
за зустрічним позовом  ОСОБА_1 

АДРЕСА_1 
до Головного управління ДПС у Миколаївській області 
вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005
про визнання протиправними та скасування податкових 
повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 82 620,50 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що виникла на підставі податкових повідомлень – рішень від 17.10.2022 № 1578075-2404-1415, від 26.06.2023 № 0132875-2412-1415-UA 48040050000011284, від 21.06.2024 № 0657761-2412-1415-UA 48040050000011284. 
Суд ухвалою від 08.05.2025 відкрив провадження по справі та призначив розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач проти задоволення позову заперечив повністю, у письмовому відзиві на позов зазначив, що позивач в порушення пунктів 266.1, 266.2.1, 266.3, 266.5.1, 266.7, 266.8, 266.7.3, 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України незаконно та безпідставно нарахував ОСОБА_1 за 2021, 2022 та 2023 роки податок нерухоме майно, оскільки із долучених позивачем до позовної заяви копій податкових повідомлень - рішень та розрахунків податкової заборгованості неможливо встановити на який саме об`єкт нерухомості, власником якого є ОСОБА_1 нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки або на його частку та яку саме та який розмір даної частки. Головне управління ДПС у Миколаївській області помилково вважає, що відповідачка на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) є власником частини нежитлового приміщення, а саме: частки майна у молочно-товарній фермі № 3, який знаходиться на території с. Новосвітлівка Миколаївської області Вознесенського (раніше Веселинівського) район, і тому є платником податку за дане нерухоме майно. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сількогосподарського підприємства (майновий сертифікат), яке видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства є тільки документом, що підтверджує право власника на майновий пай або його частку у майні КСП
01.07.2025 представник позивача подав зустрічний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області № 157875-2404-1415 від 17.10.2022 року у сумі 8 940 грн, строк сплати - 08.04.2023 за 2021 рік; податкове повідомлення - рішення № 0132875-2412-1415-UA48040050000011284 від 26.06.2023 року у сумі 38 740 грн, строк сплати - 09.10.2023 за 2022 рік; податкове повідомлення - рішення № 0657761-2412-1415-UA48040050000011284 від 21.06.2024 року у сумі 34 940 грн, строк сплати - 02.11.2024 за 2023 рік.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що нерухоме майно, на яке контролюючим органом нараховані податкові зобов`язання, не належать ОСОБА_1 , вона є власником тільки земельної ділянки, інше нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, їй на праві власності не належить.
Суд ухвалою від 31.07.2025 перейшов до розгляду справи №400/4576/25 за правилами загального позовного провадження. 
Підготовче засідання призначено на 26.09.2025.
ГУ ДПС у Миколаївській області надав до суду відзив на зустрічний позов, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує з підстав того, що контролюючий орган діяв у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством. Відповідно до Свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 , виданого Новосвітлівською сільською радою Курсенко Г.Л. від 10.12.2001 р. та на підставі акту приймання передачі №2 від 28.07.2001 позивачка отримала в натурі корівник з пайового фонду майна Товариства «Довіра» площею 745 м.кв. Вказані обставини відповідають вимогам пп. 266.3.2, п.266.3 ст.266 ПКУ. Так, на підставі рішення Новосвітлівської сільської ради від 19.06.2018 №2 та рішення Веселинівської сільської ради від 25.06.2021 №3 контролюючим органом здійснено нарахування по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.
Суд ухвалою від 31.10.2025 закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті у судовому засіданні на 27.11.2025.
В засідання суду 27.11.2025 представники ГУ ДПС в Миколаївській області та Курсенко Г.Л. не з`явились, подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
У власності ОСОБА_1 відповідно до Свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого Новосвітлівською сільською радою, перебуває частка майна у молочно-товарній фермі № 3 (корівник МТФ № 3), який знаходиться на території с. Новосвітлівка Миколаївської області Вознесенського району. 
На підставі акту приймання передачі №2 від 28.07.2001 позивачка отримала в натурі корівник з пайового фонду майна Товариства «Довіра».
Отже, є власницею нерухомого майна (корівник МТФ № 3), який знаходиться на території с. Новосвітлівка Миколаївської області Вознесенського району. 
Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України
від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, із змінами і доповненнями (далі – Кодекс), платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування є об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі
його частки, що визначено підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Кодексу.
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості,
в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп. 266.3.2, п.266.3 ст.266 ПКУ).
Відповідно до пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 цього Кодексу ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Відповідно до пп.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Застосування податкової пільги передбачає наявність двох умов:
- власник об`єкта нерухомості є сільськогосподарським товаровиробником;
-об`єкт нерухомості призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.
Відповідно до ДК БС «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силосі тощо.
У підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 – 2004 років» від 18 січня 2001 року зі змінами та доповненнями визначено, що сільськогосподарський товаровиробник – фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.
Позивачка доказів на підтвердження статусу сільськогосподарського товаровиробника не надала.
Як встановлено судом, на підставі рішення Новосвітлівської сільської ради від 19.06.2018 №2 та рішення Веселинівської сільської ради від 25.06.2021 №3 контролюючим органом здійснено нарахування по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, винесені податкові повідомлення - рішення від 17.10.2022 № 1578075-2404-1415, від 26.06.2023 № 0132875-2412-1415-UA 48040050000011284, від 21.06.2024 № 0657761-2412-1415-UA 48040050000011284.
Зазначені податкові повідомлення - рішення винесені Головним управлінням ДПС у Миколаївській області відповідно до вимог чинного законодавства. 
За таких обставин, у задоволенні зустрічного позову належить відмовити.
Щодо позовних вимог Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 82 620,50 грн, суд зазначає таке.
Згідно з пп.287.5 ст. 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пп. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання являється податковим боргом.
Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України відповідачу направлялась податкова вимога від 28.08.2023 № 0006337-1305-1429 на суму 4390,40 грн.
Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. 
Доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем не надано.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 82 620,50 грн підлягають задоволенню. В задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Миколаївській області належить відмовити.
Оскільки позивачу за зустрічним позовом відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, код ЄДРПОУ 44104027) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити повністю. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави податковий борг у розмірі 82 620,50 (вісімдесят дві тисячі шістсот двадцять грн п`ятдесят коп) гривень.
3. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 05.02.2026.

Суддя Н.О. Бульба