ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №477/2135/25 
Провадження №2/477/509/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року  м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області в складі: 
головуючого - судді Козаченка Р.В., 
із секретарем судового засідання – Клюсевич-Шараповою Н.М., 
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про скасування обтяження на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2026 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати обтяження у виді заборони на нерухоме майно – житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вчинене на підставі повідомлення Корабельного відділення Держбанку б/н від 25 вересня 1987 року, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 30 червня 2006 року за реєстровим номером обтяження 3397331.
Вказував, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Під час проведення державної реєстрації речових прав на вищевказане нерухоме майно йому стало відомо, що в Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомості накладена заборона на відчуження щодо його будинку.
Вважає, що правові підстави для обтяження у виді заборони на його житловий будинок відсутні, оскільки Держбанк СРСР припинив своє існування та станом на 23 вересня 2025 року Державний реєстр банків не містить відомостей про банк, який став правонаступником Держбанку СРСР та Корабельного відділення Держбанку СРСР.
Зазначив, що навіть за наявності у минулому у нього зобов`язань перед Держбанком СРСР, то в силу ст. 609 Цивільного кодексу України це зобов`язання є припиненим. 
Тому, посилаючись на те, що він в даний час не може належним чином володіти та розпоряджатися своїм майном через зазначене обтяження, просив його скасувати.
В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечував.
Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №445623800 від 30 вересня 2025 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
На даний час позивачу стало відомо, що на його будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження. 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №441905674 від 03 вересня 2025 року міститься запис про обтяження №61333834 – заборона на нерухоме майно, зареєстрований 30 червня 2006 року о 10:43:25 державним реєстратором – Морозинським Олександром Анатолійовичем, Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївської області, на підставі повідомлення б/н від 25 вересня 1987 року, видавник: Корабельне відділення Держбанку, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 3397331. Додаткові відомості про обтяження: № реєстра: 11910-65, внутр. №8В01412626EF582C5D2A, коментар: №31 с. М-Погорілове. 
З листа Національного Банку України на № б/н від 04 вересня 2025 року вбачається наступне.
Згідно з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 07 квітня 1959 року “Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень” та Постанови Ради Міністрів СРСР від 07 квітня 1959 року №369 “Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень” функції Сільгоспбанку та комунальних банків СРСР покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР.
Відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17 липня 1987 року №821 “Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки” (далі Постанова №821) реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР).
Пунктом 8 Постанови №821 передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР.
Згідно з пунктами 2 та 3 Постанови Верховної Ради Української РСР “Про порядок введення в дію Закону України “Про банки і банківську діяльність” від 20 березня 1991 року №873-ХІІ Верховною Радою України оголошено власністю України Український республіканський банк Держбанк СРСР і створено на його базі Національний банк України.
Постановою Президії Верховної Ради України від 07 жовтня 1991 року №1605-ХІІ затверджено статут Національного банку України, в якому не визначалось правонаступництво Національного банку України.
З огляду на зазначене, Український республіканський банк Держбанку СРСР не має правонаступників.
Крім того, станом на 23 вересня 2025 року Державний реєстр банків не містить відомостей про банк, який став правонаступником Держбанку СРСР та Корабельного відділення Держбанку СРСР.
Також зазначено, що документів чи інформації про заборону відчуження на вказане вище нерухоме майно, яку було накладено згідно з повідомленням Корабельного відділення Держбанку СРСР від 25 вересня 1987 року №б/н (Миколаївська обл.) в описах архівних справ колишнього Управління Національного банку України в Миколаївській області не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України не передавалися. 
Зазначене обтяження порушує права позивача як власника будинку, оскільки він належним чином не може ним володіти та розпоряджатися, хоча Держбанку вже не існує.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Положення ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
За положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок позивача знаходиться під неправомірним обтяженням, яке для захисту його прав на власність повинно бути скасовано.
Керуючись ст. ст. 258-260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Скасувати обтяження та заборону на відчуження нерухомого майна – житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 3397331, зареєстрованого 30 червня 2006 року о 10:43:25 реєстратором – Морозинським Олександром Анатолійовичем, Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївської області, на підставі повідомлення б/н від 25 вересня 1987 року (видавник: Корабельне відділення Держбанку), власником якого є ОСОБА_1 , номер запису про обтяження: 61333834, додаткові відомості про обтяження: № реєстра: 11910-65, внутр. №8В01412626EF582C5D2A, коментар: №31 с. М-Погорілове. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя           Р.В. Козаченко