Справа №561/70/23

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді  ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань  ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12022181120000112 від 20 листопада 2022 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борове Зарічненського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, громадянина України, неодруженого, несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2025 року до Дубровицького районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022181120000112 від 20 листопада 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Ухвалою суду 08 грудня 2025 року вказане кримінальне провадження прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 11 год. 08 січня 2026 року в приміщенні Дубровицького районного суду Рівненської області, яке в подальшому було відкладено.
Згідно з обвинувальним актом, 20 листопада 2022 року приблизно об 11:30 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «АУДІ», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Мостова с. Борове Вараського району Рівненської області, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений працівниками поліції ВП №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області - інспектором сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 та інспектором сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 , які відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та Закону України «Про національну поліцію» є службовими особами правоохоронного органу - Національної поліції України. В подальшому, поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_4 причину зупинки, а саме для перевірки документів та під час спілкування з водієм ОСОБА_4 було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння і від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, факт вживання алкоголю ОСОБА_4 не заперечував.
Таким чином, встановивши, що ОСОБА_4 всупереч п. 2.5, п. 2.9 п.п. «а», п. 2.3. п.п. «в», п. 2.1 п.п. «г» та п. 15.9 п.п. «г», ПДР керував автомобілем марки «АУДІ», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, з непристебнутим паском безпеки, без страхового полісу та зупинився ближче ніж за 10 метрів від перехрестя доріг, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 12,; ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим інспектором СРПП ВП №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 було прийнято рішення про оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року про що водію було доведено до відома.
У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме інспектору СРПП ВП№2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 та інспектору СРПП ВП№2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 за не складання щодо нього адміністративних матеріалів про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та відповідно не притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
Реалізуючи вказаний злочинний намір, ОСОБА_4 , перебуваючи в службовому автомобілі марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_3 (на синьому фоні) з відповідними розпізнавальними знаками, що був припаркований на вул. Мостова в с. Борове Вараського району Рівненської області, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники Національної поліції України, які перебували у форменому одязі із знаками розрізнення, діючи умисно та цілеспрямовано, надав неправомірну вигоду службовій особі старшому інспектору СРПП ВП№2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 та інспектору СРПП ВП №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 у виді грошових коштів, а саме: чотирьох грошових купюр номіналом 500 гривень кожна № XE 1911045; № ЕВ 3578780; № EB 0221197; №AA0790664, поклавши їх між водійським та переднім пасажирським сидінням в нішу для особистих речей біля ручної коробки передач, за не оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року та відповідно не притягнення його до адміністративної відповідальності.
Проте, поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовились отримувати від ОСОБА_4 зазначену неправомірну вигоду. При цьому, поліцейським ОСОБА_7 було роз`яснено ОСОБА_4 про те, що його дії кваліфікуються як надання неправомірної вигоди, за що передбачена кримінальна відповідальність.
За вказаним фактом надання неправомірної вигоди службовій особі інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області ОСОБА_7 , керуючись чинним законодавством України, а саме: Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_4 , повідомив про незаконні дії останнього на лінію диспетчерського центру «102».
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в його інтересах будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
20 січня 2023 року між прокурором Зарічненського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою, підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17000 гривень.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. 
При цьому, просив речові докази, а саме грошові купюри номіналом 500 грн. № ХЄ 1911045; 500 грн. № ЕВ 3578780; 500 грн № ЕВ 0221197 та 500 грн. № АА 0790664 конфіскувати та передати для потреб Збройних Сил України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи. 
При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. 
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст. 369 КК України та загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
При цьому судом достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Зарічненського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.
Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України та розпорядження Кабінету Міністрів України "Про передачу майна для потреб ЗСУ" №186-р від 26 лютого 2022 року (із подальшими змінами), враховуючи умови воєнного стану, що запроваджений і триває в державі.
Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 23 листопада 2022 року ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області накладено арешт із забороною розпоряджатися, володіти та користуватися на грошові купюри номіналом: 500 грн. № ХЄ 1911045; 500 грн. № ЕВ 3578780; 500 грн № ЕВ 0221197 та 500 грн. № АА 0790664.
У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.
Виходячи із вищевикладеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 471, 473-476 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 20 січня 2023 року про визнання винуватості укладену між прокурором Зарічненського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20 січня 2023 року покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень (сімнадцять тисяч гривень).
(Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів - ГУК у Рівн.обл./Дубров.міс.тг/24060300; код ЄДРПОУ - 38012494; Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA208999980313010115000017511; код класифікації доходів бюджету: 24060300).
Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Зарічненського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2022 року.
Речові докази:
грошові купюри номіналом 500 грн. № ХЄ 1911045; 500 грн. № ЕВ 3578780; 500 грн № ЕВ 0221197 та 500 грн. № АА 0790664, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області - конфіскувати у власність держави в особі Міністерства оборони України та передати для потреб Збройних Сил України.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького
районного суду         ОСОБА_1