Справа № 569/23595/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 лютого 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Балацької О.Р.,
з участю секретаря судового засідання Бугайчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Зражевський Олег Валентинович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій позивач просить скасувати постанову серії ЕНА № 5974250 від 19.10.2025 р., винесену відносно ОСОБА_1 , якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постанова серії ЕНА № 5974250 від 19.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки винесена за відсутності належних і допустимих доказів вчинення правопорушення. Вказує, що надані відповідачем матеріали відеофіксації з бодікамери поліцейського не підтверджують факту керування транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, натомість з відеозапису вбачається, що фари були увімкнені. Крім того, відеозапис із системи «Безпечне місто», на який посилається поліцейський в оскаржуваній постанові, на момент її винесення був відсутній, позивачу не пред`являвся та до матеріалів справи не долучався, що підтверджується як відеозаписами з бодікамери, так і відповіддю на адвокатський запит. За таких обставин, на думку представника позивача, відповідач не довів наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а всі сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитися на користь особи, у зв`язку з чим просить суд скасувати спірну постанову.
Відповідач у поданому відзиві проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що постанова серії ЕНА № 5974250 від 19.10.2025 року є законною та обґрунтованою, оскільки винесена уповноваженим поліцейським у межах наданих повноважень та з дотриманням вимог КУпАП. Вказував, що 19.10.2025 року позивач у темну пору доби керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п. 19.1 «а» Правил дорожнього руху, за що правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. На підтвердження правомірності дій поліцейського відповідач посилається на матеріали відеофіксації з нагрудних відеореєстраторів, пояснення та саму постанову, яка, на його думку, відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП. Також зазначає, що доводи позивача є безпідставними та зводяться до намагання уникнути відповідальності, а належних і допустимих доказів, які б спростовували факт вчинення адміністративного правопорушення або свідчили про протиправність оскаржуваної постанови, позивачем не надано, у зв`язку з чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2025 року справу передано судді Балацькій О.Р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків. (а.с. 13-15)
13 листопада 2025 року від представника позивача адвоката Зражевського О.В. надійшла заява про усунення недоліків, які обумовлювали залишення позовної заяви без руху. (а.с. 15-16)
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 17)
У своєму відзиві представник відповідача Биков О.В. просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. (а.с. 22-27)
Від представника позивача адвоката Зражевського О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі та скасувати постанову серії ЕНА № 5974250.
Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.
Відтак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.
За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ст. 229 КАС України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. 
ІІІ. Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, докази.
Суд встановив, що 19 жовтня 2025 року інспектором Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції відносно Синявського Андрія Олексійовича винесено постанову серії ЕНА № 5974250 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за керування транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар.(а.с. 4)
Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності слугували матеріали відеофіксації, зокрема відеозапис із нагрудного відеореєстратора поліцейського, а також відеозапис із системи відеоспостереження «Безпечне місто», на який міститься пряме посилання у постанові.
Разом з тим, у ході судового розгляду встановлено, що відеозапис із системи «Безпечне місто», зазначений у постанові як доказ вчинення адміністративного правопорушення, до матеріалів справи не долучений. Доказів того, що вказаний відеозапис був отриманий поліцейським у визначеному законом порядку, перебував у його розпорядженні на момент винесення постанови та пред`являвся позивачу для ознайомлення, відповідачем суду не надано. Навпаки, з досліджених відеозаписів із нагрудних камер убачається, що на момент складання постанови відповідний відеоматеріал фактично був відсутній.
Оцінюючи надані відповідачем відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, суд звертає увагу на те, що вони не містять фіксації безпосереднього моменту вчинення інкримінованого позивачу правопорушення, як зазначено у постанові о 21 год. 41 хв. 58 сек. Зазначені відеозаписи розпочинаються після зупинки транспортного засобу позивача (clip-0.mp4 21:42:08) та не відображають процесу його руху в той проміжок часу, коли, за твердженням відповідача, мало місце порушення вимог пункту 19.1 «а» Правил дорожнього руху України.
Отже, з наданих відеозаписів неможливо достеменно встановити ні факт руху транспортного засобу без увімкненого ближнього світла фар, ні час, місце та спосіб вчинення адміністративного правопорушення, яке інкримінується позивачу.
Таким чином, між подією, яка зазначена у постанові як адміністративне правопорушення, та фактичною відеофіксацією, на яку посилається відповідач, наявний часовий та причинно-наслідковий розрив. Надані відеоматеріали відображають лише події, що відбувалися після прийняття поліцейським рішення про зупинку транспортного засобу, і самі по собі не підтверджують факту порушення Правил дорожнього руху, за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Спірні правовідносини у справі виникли у зв`язку з притягненням водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а саме правил користування зовнішніми освітлювальними приладами. При цьому обов`язок доказування вини особи, яка притягається до відповідальності, та факту наявності у її діях складу адміністративного правопорушення покладається на суб`єкта владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

ІV. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності та має сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9).
Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб неповинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків.
Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП, в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Суд встановив, що надані відповідачем відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських не містять фіксації самого моменту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а розпочинаються після зупинки транспортного засобу. За таких умов ці відеоматеріали не дають можливості встановити ані факт руху транспортного засобу без увімкненого ближнього світла фар, ані час та обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Посилання у змісті оскаржуваної постанови на відеозапис із системи «Безпечне місто» не може бути визнано належним доказом, оскільки зазначений відеозапис відсутній у матеріалах справи, не був досліджений судом, а також відсутні докази того, що він перебував у розпорядженні поліцейського на момент винесення постанови та був пред`явлений позивачу. Таким чином, такі відомості мають припущений характер і не відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності такого рішення покладається на відповідача. Водночас відповідачем не доведено, що постанова серії ЕНА № 5974250 від 19.10.2025 ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах.
За таких обставин суд доходить висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б у сукупності беззаперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню як така, що винесена без належного доказового обґрунтування.
Статтею 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовна вимога про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. 
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 139, 205, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 України, суд,
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5974250 від 19.10.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КупАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд Рівненської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач 1 – Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Степана Бандери, буд. 14А, м. Рівне, Рівненська область, 33028 ЄДРПОУ 4010864656.
Повний текст рішення складено 04 лютого 2026 року.

Суддя    Ольга БАЛАЦЬКА