Справа № 138/107/26 
Провадження №:3/138/49/26  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Ясінський Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 (водій), ідентифікаційний номер  НОМЕР_3 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 334409 від 08.01.2026 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 08.01.2026 о 19 год. 15 хв. на напрямку «н.п. Немія (Україна) – н.п. Волчинець (Республіка Молдова)» в районі прикордонного знаку № 0124 на відстані 300 метрів від лінії державного кордону України здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України вплав через річку Дністер поза пунктами через державний кордон України, чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. 
В судове засідання  ОСОБА_1  не з`явився, однак його захисник Цимейко Г.О. через систему «Електронний суд» надіслала клопотання, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є діючим військовим і 08.01.2026, перебуваючи у відпустці, він їхав з батьком в одному авто у напрямку Могилів-Подільського, де мав залишитись у готелі на ніч і на наступний день повернутись до Києва. Батько його займається нерегулярними перевезеннями і в той день прямував до м. Кишинів. Приблизно о 17 годині за 6 км до с. Немія автомобіль, в якому їхав ОСОБА_1 з батьком, зупинили на блокпосту поліція та працівники ДПС. ОСОБА_1 надав усі необхідні документи та пояснив, що прямує до Могилів-Подільського. Водночас працівники ДПС повідомили, що він, як військовий, не має права перебувати у прикордонному місті без спеціального дозволу. ОСОБА_1 пояснював, що не знав про вказане і може повернутись назад, щоб не порушувати норми законодавства. Водночас працівники ДПС і поліція наполягали, щоб він залишився на блокпосту для подальшого з`ясування всіх обставин. Через деякий час, оскільки документи ОСОБА_1 не повертали, батько поїхав далі по маршруту, залишивши ОСОБА_1 на блокпості. Надалі співробітники ДПС повідомили, що ОСОБА_1 має проїхати з ними для складання протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності. Оскільки ОСОБА_1 , введений працівниками ДПС в оману, думав, що він дійсно зобов`язаний отримувати дозвіл на в`їзд до прикордонного міста, то погодився і підписав усі надані йому документи. При цьому, працівники поліції оглянули телефон ОСОБА_1 і вказали, що претензій до останнього не мають, оскільки з переписки в телефоні з друзями та знайомими дійсно вбачається, що він прямував у Могилів-Подільський лише на день і мав намір через день вже повернутись на лікування у Київ. Підписавши усі документи, що йому надали співробітники ДПС, ОСОБА_1 отримав протокол і тільки після цього з`ясував, що зазначене у ньому не відповідає дійсності. Також, доказів про те, що ОСОБА_1 рухався в напрямку державного кордону, оминаючи населені пункти, що давало б підстави стверджувати, що він мав намір уникнути зустрічі із працівниками прикордонної служби, і таким чином незаконно перетнути кордон, матеріали справи не містять. Працівниками прикордонної служби не долучено до матеріалів справи ні фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення, ні інших беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 . Крім цього, ОСОБА_1 був затриманий 08.01.2026, коли на вулиці температура опускалась до -4 та йшов сніг. Просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. Надала також підтверджуючі документи.
В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, надано та досліджено в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 334409 від 08.01.2026; письмове пояснення ОСОБА_1 від 08.01.2026; копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ; копію військового квитка серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 ; копію відпускного квитка №34 від 05.01.2026; рапорта працівників прикордонної служби від 08.01.2026; схему виявлення громадянина ОСОБА_1 ; фотоілюстрацію; акт ознайомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; письмову заявою ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.
Дослідивши зміст протоколу з додатками, заперечення на протокол ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне право-порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Відповідно, досліджуючи докази по даній справі, суд повинен встановити чи перетинав або чи вчиняв ОСОБА_1 спробу, тобто активні дії для перетину державного кордону України у незаконний спосіб, в чому виразилась така спроба.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 334409 від 08.01.2026 ОСОБА_1 о 19 год. 15 хв. на напрямку «н.п. Немія (Україна) – н.п. Волчинець (Республіка Молдова)» в районі прикордонного знаку № 0124 на відстані 300 метрів від лінії державного кордону України здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України вплав через річку Дністер поза пунктами через державний кордон України.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-які об`єктивні відомості, що вказували б на те, що ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути державний кордон з України вплав через річку Дністер поза встановленими пунктами пропуску. Яким чином він здійснював таку спробу, за допомогою яких засобів, в протоколі та долучених до нього документах не зазначено. Більше того у останнього не було знайдено жодних допоміжних засобів, які він міг би використати для незаконного перетину державного кордону вплав через річку. Рапорти прикордонників, як єдині документи, що стали підставою для складання протоколу відносно ОСОБА_1 , містять не підтверджені жодними доказами дані про те, що останній 08.01.2026 був виявлений в районі прикордонного знаку № 0124, де ніби то здійснив спробу незаконного перетину кордону. Також, сам по собі факт присутності ОСОБА_1 у населеному пункті поряд із державним кордоном, не доводить його умислу на незаконний перетин кордону і факт спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.
За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 334409 від 08.01.2026, за відсутності інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не є належним та достатнім доказом у справі.
Частина 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплює принцип, відповідно до якого кожен, кого  обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», заява № 36673/04, рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Докази, додані до протоколу і досліджені в судовому засіданні, не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та навіть не свідчать про намір останнього скоїти адміністративне правопорушення. 
Таким чином, надані суду та досліджені докази не доводять «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є недоведеним.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ч. 1 ст. 204-1, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ: 
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.
Суддя       Ю.А. Ясінський