Справа № 522/16593/24
Провадження 2/522/2168/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
15 січня 2026 року       м. Одеса 
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого - судді Науменко А.В.,
за участю секретаря судового засідання – Зелінська К.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок ДТП 
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди внаслідок ДТП. 
В обгорнутування позивач зазначає, що їй як позивачу за рещультатом ДТП з відповідачем було отримано матеріальні збитки. 
У зв`язку з тим, що страхове відшкодування отримане позивачем від ТДВ «СК «Гардіан» не покриває вартості відновлювального ремонту, то така різниця підлягає стягненню з відповідача. 
Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі.
Таким чином позивач формулює позовні вимоги у наступних розмірах:
Матеріальна шкода у розмірі 38322,31 грн, франшиза у розмірі 3200,00 грн та моральна шкода у розмірі 10000,00 грн. 
Ухвалою суду від 27.09.2024 року по справі провадження відкрито та призначено справу до розгляду. 
Ухвалою суду від 18.05.2024 року клопотання відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи автомобілю Volkswagen Jetta д.н.з НОМЕР_1 задоволено та зобов`язано відповідача ОСОБА_2 сдійснити оплату за проведення експертизи. 
17.10.2025 року від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта щодо сплати експертизи. 
17.11.2025 року від представника відповідача до суду надійшло колоптання представника, який зазначив, що відповідач не має змоги сплатити призначену експертизу, у зв`язку з чим просить призначити справу до розгляду. 
Ухвалою суду від 11.12.2025 року провадження по справі відновлено. 
У судове засідання призначене на 13.01.2026 року з`явився представник позивача Гафич О.І., відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Ульянов І.М.
Представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, зазначив, що автомобіль фактично відремонтовано, а сума позову незмінна та фактично відповідачє розміру понесених витрат. 
Сторона відповідача заперечували проти задоволення позову, вважають, що докази наявні в матеріалах справи не достатні для задоволення позовних вимог.
Судом оголошено, що проголошення рішення суду відбудеться 15.01.2026 року о 12:25.
На оголошення судового рішення сторони не з`явились.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін прийшов до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 11.01.2024 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі т.з. MERCEDES-BENZ С 220 з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та т.з. VOLKSWAGEN JETTA з номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19.02.2024 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні данної дорожньо-транспортної пригоди. Рішення набрало законної сили. 
Як вбачається з матеріалів справи, т.з. MERCEDES-BENZ С 220 з номерним знаком НОМЕР_2 забезпечений в ТДВ «СК «Гардіан» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортних засобів № 213395639.
Також судом встановлено, що за Полісом ОСЦПВВНТЗ № 213395639 виданого ТДВ «СК «Гардіан» встановлена франшиза у розмірі 3200,00 грн. 
Предметом та підставами позову є стягнення з відповідача, як винуватця ДТП, матеріальної шкоди, сума якої перевищує страховий ліміт страхувальника.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1ч.1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до ч.3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Верховний Суд у постанові № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 вказав, якщо цивільно-правова відповідальність винуватця застрахована, то потерпілий повинен вимагати відшкодування розміру завданого збитку зі страхової компанії. При цьому сам винуватець відповідає за відшкодування вартості відновлювального ремонту, яка не покривається страховою компанією.
Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 598/06-24 від 17.06.2024 року встановлено, що вартість матеріального збитку т.з. VOLKSWAGEN JETTA з номерним знаком НОМЕР_3 на дату настання події становить 59149,56 грн, вартість відновлювального ремонту т.з. VOLKSWAGEN JETTA з номерним знаком НОМЕР_3 становить 94349,40 грн, ринкова вартість т.з. VOLKSWAGEN JETTA з номерним знаком НОМЕР_3 без урахування аварійних пошкодень на дату ДТП становить 458690,90 грн, розмір відновлювального ремонту становить 53734,20 грн. 
На підтвердження вартості проведення відновлювального ремонту позивачем надано Чек 5yowrOQL18M, Чек 04CGSyEcqpc, Платіжна інструкція 0.0.3802039720.1, Платіжна інструкція 0.0.3831337968.1, Заказ наряд № Д000148688 від 19.08.2024 року з чеком про оплату. 
03.05.2024 року від ТДВ «СК «Гардіан» на рахунок відповідача було зараховано страхове відшкодування у розмірі 46834,79 грн, що не оспорювала сторонеа відповідача. 
Сторона позивача зазначає, що нею було проведено відновлювальний ремонт вартістю 85207,10 грн, а тому з відповідача підлягає різниця між вартістю відновлювального ремонту та отриманим страховим відшкодуванням, а саме – 38322,31 грн.
Суд зазначає, що відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк.
Суд також звертає увагу, що за клопотанням відповідача ухвалою суду від 18.05.2024 було призначено судову автотоварознавчу експертизу. Проте відповідач, ініціювавши дану процесуальну дію, у подальшому ухилився від її оплати, що підтверджується клопотанням експертної установи та заявою представника відповідача від 17.11.2025 про неможливість оплати. 
Під час розгляду справи сторона відповідача обмежилась лише формальним запереченням проти задоволення позовних вимог. Водночас, відповідачем не надано жодних контрдоказів (альтернативних розрахунків, звітів про оцінку або рецензій на надані позивачем чеки та наряди), які б ставили під сумнів обґрунтованість фактично понесених витрат позивача на ремонт автомобіля.
Оскільки сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання письмового відзиву та проведення експертного дослідження, фактично самоусунувшись від обов`язку доказування своїх заперечень, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо розміру матеріальних збитків є не спростованими та належним чином підтвердженими наявними у матеріалах справи платіжними документами.
Отже, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 38322,31 грн. суд вважає обгрунтованими. 
У відповідності до пункту 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на час виникнення правовідносин), розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Таким чином, франшиза у розмірі 2 600 грн може бути стягнута на користь особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, таким чином франшиза у розмірі 2600,00 грн підлягає стягненню на користь позивача. 
Щодо розміру моральної шкоди суд зазначає наступне.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.
У постанові ОП КЦС ВС від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 вказано, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова ВП ВС від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц).
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення моральної шкоди з відповідача у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої внаслідок ДТП– задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду у розмірі 38322,31 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) франшизу у розмірі 3200,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя        А.В. Науменко
У зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси повний текст рішення виготовлений 03.02.2026 року.

Суддя        А.В. Науменко
13.01.26