Справа № 560/17168/25
	
РІШЕННЯ
іменем України
12 січня 2026 року	м. Хмельницький	
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та малолітньому сину ОСОБА_2 в разі втрати годувальника, з урахуванням розміру, визначеного пунктом «а» частини першої статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, а саме у розмірі 70 % грошового забезпечення померлого ОСОБА_3 на кожного непрацездатного члена сім`ї; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 та малолітньому сину ОСОБА_2 з моменту призначення пенсії в разі втрати годувальника, з урахуванням розміру, визначеного пунктом «а» частини першої статті 36 Закону № 2262-XII, а саме у розмірі 70 % грошового забезпечення померлого ОСОБА_3 на кожного непрацездатного члена сім`ї, з урахуванням раніше проведених виплат.
Аргументуючи заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вимоги позивачка наголосила, що їй та малолітньому сину протиправно обрахована пенсія по втраті годувальника з грошового забезпечення її померлого чоловіка у розмірі 30%. Вказує, що звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії по втраті годувальника, однак відповідач не здійснив такого перерахунку пенсії.
Відповідно до ухвали від 31.10.2025, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи.
Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем не надано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами з урахуванням ст. 126 КАС України, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.
З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.
ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_2 отримують пенсію по втраті годувальника, яка призначена відповідно до Закону №2262-XII у розмірі 30 % заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
Позивач вважає, що у акті службового розслідування нещасного випадку за формою НТ* № 13/22/3053 від 06.12.2023 помилково вказано, що нещасний випадок з старшим лейтенантом ОСОБА_3 трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до ч.3 ст.1 Закону №2262-ХІІ, члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті (ст.29 Закону №2262-ХІІ).
Законом України №1274-VII від 20.05.2014 (набрав чинності 01.01.2015) до пункту "а" статті ст.36 Закону №2262-ХІІ внесено зміни та викладено його у наступній редакції: а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків; б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку говків, враховуючи наступне.
У подальшому, Законом №2146-IX від 24.03.2022 (набрав чинності з 02.04.2022) до пункту "а" статті ст.36 Закону №2262-ХІІ внесено зміни та викладено його у наступній редакції: а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.
Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що з 01.01.2015 на пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 70% грошового забезпечення мають непрацездатні члени сім`ї загиблого:
1) якщо такий загинув (помер) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних:
- при захисті Батьківщини;
- ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи; або
- виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків); або
- внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час;
2) незалежно від причини смерті годувальника, якщо він був особою з інвалідністю внаслідок війни;
3) члени сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.
Отже, для застосування положень пункту "а" статті 36 Закону №2262-ХІІ встановленню підлягають підстави смерті, яка мала настати при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків).
Наказом № 318 від 19.11.2022 о/с припинено контракт про проходження служби та виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 у зв`язку із смертю.
06.12.2023 комісією з розслідування нещасного випадку складено акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 з висновком, що нещасний випадок з старшим лейтенантом ОСОБА_3 трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Згідно висновку службового розслідування 11.11.2022 о 12.30 надійшло донесення по лінії чергової служби з якого стало відомо, що 11.11.2022 близько 12:30 на 235 км. + 879 м. автодороги Н-25 сполученням «Городище - Рівні - Старокостянтинів», поблизу м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, відбулося зіткнення між автомобілем «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухаючись по головній дорозі Н-25 в напрямку м. Шепетівка до м. Нетішин та виконував маневр повороту ліворуч на другорядну автодорогу, яка проходить до м. Славута та автомобілем «ЗАЗ 110308» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку по головній дорозі Н-25.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 та пасажир автомобіля «ЗАЗ 110308» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 від отриманих травм загинули на місці пригоди.
11.11.2022 за вказаним фактом було внесено відомості до ЄРДР за № 12022240000000478 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У акті службового розслідування нещасного випадку за формою НТ* № 13/22/3053 від 06.12.2023 встановлено, що нещасний випадок з старшим лейтенантом ОСОБА_3 трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Позивач фактично не погоджується з обставинами та висновками акту службового розслідування нещасного випадку за формою НТ* № 13/22/3053 від 06.12.2023 в частині того, що нещасний випадок з ОСОБА_3 трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
При цьому, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не наділене повноваженнями самостійно трактувати/встановлювати обставини нещасного випадку, зокрема чи пов`язаний з виконанням службових обов`язків, тоді як в Акті НТ* № 13/22/3053 від 06.12.2023 чітко вказано, що нещасний випадок з ОСОБА_3 не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Вказаний Акт чинний, доказів оскарження останнього, позивачем до суду не надано.
За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 січня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )  Попрєдкіна Марина Володимирівна в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ). 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		А.І. Петричкович