Справа № 545/5140/25
Провадження № 3/545/14/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"07" січня 2026 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Любчик О.В., за участю секретаря Синегуб Д.В., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Вдовідченка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 КУпАП,
встановив:
відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 08.11.2025 о 17:55 год на дорозі Р-11 Полтава-Красноград, 4 км, водій автомобіля Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , який стояв попереду. Внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, п.13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Вдовідченко В.В. посилаючись на наданий висновок експерта та відеозаписи з місця події зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, оскільки ним не допущено порушення ПДР, які мають причинно-наслідковий зв`язок із настанням ДТП. Зазначив, що в даній ситуації наявні порушення вимог ПДР з боку водія автомобіля ЗИЛ 131 ОСОБА_2 , який при наявності технічної несправності транспортного засобу, який заглох на проїзній частині, не вжив відповідних заходів, визначених ПДР та завчасно не встановив попереджувальні аварійні знаки перед ним.
У судовому засіданні 11.12.2025 свідок ОСОБА_3 зазначив, що транспортний засіб ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 , був технічно справний. ОСОБА_1 намагався вийти з машини для того, щоб поставити аварійний знак та одразу почув удар в ліву частину. 
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні 22.12.2025 вказав, що керував авто ЗИЛ 131 по автодорозі в напрямку з м. Карлівка до с. Мала Рублівка Полтавського району та під час руху закінчився бензин у одному з баків автомобіля і тому вантажівка вимушено зупинилася. У кабіні автомобіля перебував ОСОБА_3 . Перед початком руху справність авто та наявність бензину у автомобілі була перевірена. Наїзд на його машину, яка перебувала в нерухомому стані був здійснений іншим транспортним засобом Тойотою, який рухався приблизно зі швидкістю 150-170 км/год. 
Також, у письмовій заяві від 25.11.2025 ОСОБА_2 зазначив, що 08.11.2025 приблизно о 17:30 рухаючись з м. Карлівка у напрямку м. Полтава на транспортному засобі ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 , авто почало глохнути, а тому був змушений зупинитися біля правого узбіччя. У зв`язку з тим, що закінчився бензин і не було можливості включити аварійну сигналізацію, так як в даному автомобілі це не передбачено технічними умовами, виникла необхідність встановити знак аварійної зупинки. Намагаючись вийти з автомобіля, він відчув удар в ліву сторону транспортного засобу. Вважає, що ОСОБА_1 рухаючись з високою швидкістю повинен був дотримуватися безпечної дистанції, враховуючи вечірню пору доби, а також дорожню обстановку. Зіткнення автомобіля під його керуванням з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 відбулось раптово, одразу після зупинки автомобіля ЗИЛ 131 на узбіччі, тому він не встиг встановити аварійний знак. 
Вислухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи суддя дійшов наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя зобов`язаний з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.
За частиною 3 вказаної статті обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано: схема місця ДТП (а.с.4); рапорт поліцейського від 08.11.2025 про зіткнення двох авто на трасі Р11 (а.с.5-6); письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , згідно яких вона зазначила, що 08.11.2025 приблизно о 17 год 55 хв їхала на пасажирському сидінні авто Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку м. Полтава та у краю проїзної частини побачила як стоїть вантажний автомобіль, який був не освітлений та без працюючих габаритних вогнів, внаслідок чого відбулось ДТП, хоча і водій Toyota намагався уникнути зіткнення (а.с.7); письмові пояснення ОСОБА_1 згідно яких він зазначив, що керував авто Toyota Land Cruiser рухаючись зі швидкістю 90-100 км/год та перед своїм автомобілем одразу побачив вантажний автомобіль ЗІЛ, який був без знаку аварійної зупинки без габаритних та аварійних вогнів, який стояв в його полосі на що ніяк не зміг розраховувати. Для того, щоб уникнути зіткнення різко вивернув кермо вліво, внаслідок чого відбулося ДТП, а його авто перекинулося та опинилося в кюветі (а.с.8); письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що керуючи автомобілем ЗІЛ зупинився біля дороги так як закінчився бензин та вилізши з правої кабіни водія відчув удар в ліву сторону іншим авто, який перекинувся в кювет (а.с.9); письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який зазначив, що рухався на авто ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 , з водієм ОСОБА_2 під час поїздки якого авто почало глохнути та змушені були зупинитися біля узбіччя. Коли водій потягнувся до ручки дверей, то відчув удар ззаду, після чого побачив автомобіль, який крутився та пішов у кювет (а.с.10).
Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Тобто, для наявності складу адміністративного правопорушення потрібно наявність причинного зв`язку між діями, або бездіяльністю водія, які суперечать ПДР України, та наслідками у вигляді зіткнення.
Згідно з п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Згідно з п.13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
З аналізу схеми місця ДТП вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, рухалась на трасі у напрямку м. Полтава, після чого відбулось ДТП при виконанні ОСОБА_1 маневру ліворуч. Локалізація ж механічних пошкоджень свідчить про те, що в ході зіткнення автомобіль Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 первинно контактував його передньою частиною з лівою стороною кузова автомобіля ЗИЛ 131, д.н.з. НОМЕР_2 , після чого водій ОСОБА_1 злетів у кювет (а.с.4).
Наведене підтверджується і відеозаписом з місця події, долученого стороною захисту до матеріалів справи (а.с.61).
З висновку експертного дослідження № ЕД-19/104-25/45352-ІТ від 24.11.2025 убачається, що: у даній дорожній обстановці водій автомобіля Toyota Land Cruiser 200 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2, 12.3, 12.6 «ґ» та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля Toyota Land Cruiser 200 ОСОБА_1 невідповідності вимогам п.12.2 ПДР України не вбачається. При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля Toyota Land Cruiser 200 ОСОБА_1 невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України не вбачається. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля Toyota Land Cruiser 200 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.12.6 «ґ» та 12.9 «б» ПДР України, однак дані невідповідності з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.
Крім того, як вбачається з описової частини вказаного висновку, на дослідження експерту було надано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення №545/5140/25, у тому числі: протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , схему місця ДТП, рапорт поліцейського, пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , фотозображення з місця ДТП.
Описова частина містить наступні висновки: 
Оскільки в заяві про призначення дослідження та в матеріалах справи, які були надані для ознайомлення, відсутні дані про те, що водій автомобіля Toyota Land Cruiser 200 ОСОБА_1 втратив контроль на керуванням свого транспортного засобу, то слід дійти до висновку, що оцінювати його дії відповідно до вимог п.12.1 ПДР не доцільно.
Оскільки, згідно заяви про призначення дослідження та в матеріалах справи, які були надані для ознайомлення, зазначено, що автомобіль ЗІЛ 131 був нерухомим, а цільова направленість п. 13.1 ПДР є для транспортних засобів, що рухаються, то слід дійти висновку, що оцінювати дії водія ОСОБА_1 відповідно до вимог п.13.1 не доцільно (а.с.49-59).
У суду відсутні підстави ставити під сумнів вказаний висновок експертного дослідження, оскільки він підготовлений особою, яка отримала кваліфікацію судового експерта з правом проведення відповідних експертиз та є діючим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС.
Водночас, надані як письмові, так і безпосередні пояснення в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не спростовують висновків експертного дослідження № ЕД-19/104-25/45352-ІТ від 24.11.2025 (відповідно до яких установлено відсутність у діях ОСОБА_1 порушень ПДР України, які би перебували в причинному зв`язку з виникненням ДТП) та підстави не довіряти їм немає.
В рішенні ЄСПЛ по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року суд наголошує, що вина особи повинна доводитися «поза розумним сумнівом», під стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ЄСПЛ розуміє, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
За таких обставин, оцінюючи надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, які би перебували в причинному зв`язку з виникненням ДТП, а тому, наявні підстави для закриття провадження у справі щодо нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись ст. 124, п. 1 ст. 247, ст. 283-285 КУпАП,
постановив:
провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя   О. В. Любчик