ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року 
м. Київ

справа №120/14531/23
адміністративне провадження № К/990/30307/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 120/14531/23,
за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчиняти дії, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025, постановлену у складі: судді-доповідача Залімського І. Г., суддів Мацького Є.М., Сушка О.О.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022, у розрахунку до 100 000,00 гривень на місяць, пропорційно часу участі у таких діях і заходах;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022, у розрахунку до 100 000,00 гривень на місяць, пропорційно часу участі у таких діях і заходах, урахувавши при цьому вже виплачені суми такої допомоги за ці періоди.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2024 позов задоволено.
Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі №120/14531/23.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2024.
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України надати суду протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали, докази, що стосуються участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 07.04.2022 по 25.06.2022, копії: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням кількості днів участі у таких діях і заходах;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_2 надати суду протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали, таку, що стосується участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії інформацію за кожен день періоду з 07.04.2022 по 25.06.2022, подану військовою частиною НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_2 , у разі неможливості подання зазначених доказів, надати суду протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали, письмові пояснення щодо неможливості подання таких доказів з відповідними обґрунтуванням та документальним підтвердженням;
- зупинено провадження у справі до надання військовою частиною НОМЕР_1 та військовою частиною НОМЕР_2 зазначених доказів.
Цю ухвалу доставлено до кабінету військової частини НОМЕР_1 у системі "Електронний суд" 22.11.2024, однак станом на 25.06.2025 від військової частини НОМЕР_1 не надійшло витребуваних доказів або пояснень неможливості їх подання.
25.06.2025 поновлено апеляційне провадження у справі № 120/14531/23.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025:
- застосовано до військової частини НОМЕР_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу в порядку частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України);
- стягнуто з військової частини НОМЕР_1 штраф у розмірі 908,40 грн у дохід Державного бюджету України;
- повторно зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати суду протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали докази, що стосуються участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 07.04.2022 по 25.06.2022, а саме копії: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням кількості днів участі у таких діях та заходах;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати документально підтверджені відомості про те, які завдання і де позивач виконував у період з 07.04.2022 по 25.06.2022;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 , у разі неможливості подання зазначених доказів, надати суду протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали, письмові пояснення щодо неможливості подання таких доказів з відповідними обґрунтуванням та документальним підтвердженням.
ІI. Провадження в суді касаційної інстанції
Уважаючи ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025 такою, що постановлена з порушенням вимог процесуального закону, військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу, в якій просила її скасувати.
На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначив, що, накладаючи штраф у порядку процесуального примусу за невиконання вимог ухвали про витребування доказів, суд апеляційної інстанції не врахував істотних для справи обставин, які свідчать про наявність об`єктивних перешкод, що унеможливлювали виконання вказаного судового рішення у визначений ним строк.
Скаржник зауважує, що в провадженні судів різних інстанцій перебуває близько 860 справ, у яких військова частина НОМЕР_1 є відповідачем, тоді як підготовка відзивів, заперечень, здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків від імені військової частини НОМЕР_1 у зазначених справах здійснювалася трьома, а з травня 2024 року - лише двома особами, що свідчить про граничне навантаження на вказаний персонал.
Зокрема, у період надходження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2024 про витребування доказів до військової частини НОМЕР_1 через офіційну електронну адресу у відповідних підсистемах (модулях) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшло понад 930 повідомлень, що, з урахуванням кількості представників військової частини НОМЕР_1 , суттєво ускладнило безпомилковий аналіз усіх процесуальних документі за вказаний період.
Також увесь без виключення особовий склад військової частини НОМЕР_1 , у тому числі посадові особи, відповідальні за представництво інтересів військової частини НОМЕР_1 у судах, регулярно залучається до забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, відбиття повітряних атак противника на об`єкти на території Вінницької області. 
Посилаючись на вказані обставини, скаржник зазначає, що невиконання вимог ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2024 було зумовлено саме об`єктивними чинниками.
Інші учасники справи правом подати відзив не скористалися.
Касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 16.07.2025. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Мацедонській В.Е., Смоковичу М.І.
Ухвалою Верховного Суду від 06.10.2025 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою. 
ІІІ. Джерела права 
Відповідно до частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно з частиною третьою статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Частинами шостою та сьомою статті 80 КАС України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
Відповідно до частини восьмої статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.
Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з частиною першою статті 145 КАС України заходами процесуального примусу є:
1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.
Частиною першою статті 149 КАС України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;
2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;
3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;
4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.
IV. Позиція Верховного Суду
Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Перелік зазначених заходів визначено у статті 145 КАС України, відповідно до якої заходом процесуального примусу є, зокрема, штраф.
З аналізу положень частини восьмої статті 80, у взаємозв`язку з частиною першою статті 149 КАС України, випливає, що штраф як захід процесуального примусу застосовується, у тому числі, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання суб`єктом владних повноважень таких доказів без поважних причин.
Перевіряючи аргументи скаржника про відсутність підстав для застосування до військової частини НОМЕР_1 заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, Судом з`ясовано, що спір у цій справі стосується виплати додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 25.06.2022.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2024 у військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 витребувано докази, пов`язані з участю позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 07.04.2022 по 25.06.2022. Указаною ухвалою суд апеляційної інстанції зобов`язав військові частини НОМЕР_1 і НОМЕР_2 надати витребувані докази впродовж 10 днів з дня отримання копії ухвали, а в разі неможливості їх подання - у цей же строк надіслати письмові пояснення із зазначенням відповідних причин.
Як установив суд апеляційної інстанції, у вказаний період позивач, який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , був відряджений до військової частини НОМЕР_2 . Водночас наявні у матеріалах справи документи однозначно не підтверджують участь позивача у період з 07.04.2022 по 25.06.2022 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2024 була доставлена до електронних кабінетів військових частин НОМЕР_1 і НОМЕР_2 22.11.2024 о 00:55 год.
Таким чином, визначений вказаною ухвалою строк для надання доказів або пояснень із зазначенням причин неможливості їх надати закінчувався 02.12.2024.
02.12.2024 від військової частини НОМЕР_2 до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення щодо обставин проходження позивачем військової служби та докази на їх підтвердження.
Водночас військова частина НОМЕР_1 вимог ухвали від 21.11.2024 не виконала та не повідомила про причини неможливості надання витребуваних доказів.
Оцінюючи доводи касаційної скарги про неврахування судом апеляційної інстанції об`єктивних обставин, що унеможливлювали виконання ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2024, Суд зазначає, що вони зводяться до аргументів про непропорційне навантаження на посадових осіб військової частини НОМЕР_1 у розрізі загальної кількості справ, у яких військова частина НОМЕР_1 є учасником.
Проте Суд указує на те, що недостатність персоналу (особового складу), що призводить до надмірного навантаження, обмеженість фінансування чи необхідність дотримання певних внутрішніх процедур тощо не можуть бути обставиною, що звільняє учасника справи від виконання судового рішення, яке набрало законної сили. За певних умов указані обставини можуть бути підставою для продовження відповідних процесуальних строків або їх поновлення. 
Проте у цій справі військова частина НОМЕР_1 , не маючи змоги виконати ухвалу від 21.11.2024 у встановлений нею строк, про відповідні перешкоди суд не повідомила та правом заявити клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку не скористалася.
Суд також зазначає, що після закінчення строку, установленого в ухвалі від 21.11.2024, військова частина НОМЕР_1 продовжувала протиправно не виконувати судове рішення й відповідні докази надала до суду лише після застосування заходів процесуального примусу.
Беручи до уваги, що військова частина НОМЕР_1 не надала до суду докази, витребувані судом, і не повідомила про причини неможливості подати докази, суд апеляційної інстанції мав підстави для накладення штрафу як заходу процесуального примусу, передбачені пунктом 3 частини першої статті 149 КАС України.
Положеннями частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши оскаржуване судове рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки суду апеляційної інстанції у цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни постанови суду апеляційної інстанції відсутні.
VII. Судові витрати
Ураховуючи результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025 залишити без змін.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: В.Е. Мацедонська

М.І. Смокович