ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

26 грудня 2025 року	Справа №160/19567/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо складання та надсилання листа до територіального органу національної поліції, що спричинили внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 14.06.2024 року оновив свої дані через електронний кабінет призовника «Резерв +». Проте, 13.01.2025 року зайшовши в «Резерв +» побачив, що у додатку світиться «порушення правил військового обліку». Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом за вих. №20233 від 25.06.2025 року з метою отримати інформацію, які саме правила військового обліку порушує позивач та чи здійснено звернення до поліції про оголошення позивача у розшук. Листом від 30.06.2025 року за №411/4722 відповідачем повідомлено, що позивач перебуває на військовому обліку у Відповідача, протокол про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП відповідачем не складався, позивачу на його адресу надіслано повістку №280148 від 04.10.2024 року, яку позивач отримав 09.10.2024 року, за якою не з`явився до ТЦК та СП у день, місце та час визначеними повісткою, чим порушив правила військового обліку (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію), за даним фактом відповідач звернувся до органів Національної поліції України, щодо доставлення позивача до ТЦК та СП. Зазначає, що за незрозумілих обставин, позивача оголошено в розшук, якщо його не притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210 та ст. 210-1 КУпАП та наявного кримінального провадження відносно позивача за ст. 336 КК України не відкрито.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 року відкрито провадження по справі №160/19567/25. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
26.07.2025р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що позивач: 1) не звернувся в ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних в період з 18.05.2024 по 16.07.2024, як вимагає пп.1 п.2 ч.ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі - Закон України 3633-ІХ), а саме: - не пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ВЛК), тобто не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України 3633-ІХ свої персональні дані щодо стану здоров`я через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, 2) в порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно повістки № 280148, направленої для уточнення даних, про причину неявки відповідача не повідомив, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
04.08.2025р. позивачем подано до суду відповідь на відзив, яка за своїм змістом аналогічна доводам, викладеним в позовній заяві. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 року клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 про заміну неналежної сторони в адміністративній справі №160/12960/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Замінено сторону у справі, а саме, відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_5 на правонаступника - ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно відомостей в електронному кабінеті військовозобов`язаних «Резерв+» проживає за адресою АДРЕСА_3 , та є таким, що порушив правила військового обліку. 
25.06.2025 року представник позивача адвокат Бровко О.О. звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з адвокатським запитом з метою отримати інформацію, які саме правила військового обліку порушує позивач та чи здійснено звернення до поліції про оголошення позивача у розшук.
Листом за №411/4722 від 30.06.2025 року відповідачем повідомлено запитувача, що протокол про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП відповідачем не складався, постанова про адміністративне правопорушення не виносилась. Позивачу на його адресу надіслано повістку №280148 від 04.10.2024 року, яку позивач отримав 09.10.2024 року, за якою не з`явився до ТЦК та СП у день, місце та час визначеними повісткою, чим порушив правила військового обліку (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію). За даним фактом відповідач звернувся до органів Національної поліції України, щодо доставлення позивача до ТЦК та СП.
Позивач зазначає, що його за незрозумілих обставин оголошено в розшук, якщо його не притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210 та ст. 210-1 КУпАП та наявного кримінального провадження відносно Позивача за ст. 336 КК України не відкрито. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ, військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ).
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16 березня 2017 року №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII), єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
З урахуванням зазначеного, відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних, при цьому, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У свою чергу, пунктом 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII передбачено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Таким чином, суд зазначає, що до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил військового обліку.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку. Протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався, і постанова про адміністративне стягнення не виносилась.
При цьому, незважаючи на відсутність факту притягнення до адміністративної відповідальності, у застосунку «РЕЗЕРВ+» (який є складовою Реєстру), відповідачем була відображена інформація про те, що позивачем «вчинено порушення правил військового обліку».
Суд зазначає, що Реєстр призначений для зберігання та обробки фактів, встановлених у законному порядку, зокрема факту притягнення до адміністративної відповідальності. Як наслідок, відсутність такого факту як постанови про притягнення до адміністративної відповідальності унеможливлює законне внесення до Реєстру відомостей про "порушення військового обліку". А тому, на переконання суду, дії відповідача з внесення чи відображення такої інформації є безпідставними та протиправними, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях Закону № 1951-VIII, який чітко визначає, які відомості можуть бути внесені до Реєстру.
В той час, як вбачається з матеріалів справи, позивачу була направлена повістка, оскільки позивач не пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таке поштове відправлення було отримано позивачем 09.10.2024р., що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи. 
Таким чином, доводи позивача, наведені у відповіді на відзив про те що відповідачем не направлялись повістки на проходження медичного огляду, а позивачем таких не отримано спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відтак, позивачем було порушено ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Таким чином, дії відповідача щодо складання та надсилання листа до територіального органу національної поліції, що спричинили внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 є правомірними, а позов таким що не підлягає задоволенню.
За приписами ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, відповідачем доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою в позові, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна