Справа №521/1108/26 
Номер провадження 3/521/992/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді – Кузьменко Н.Л., 
з секретарем – Табарчук Н.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали справ, що надійшли з ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане Подільського району (раніше Балтськог) Одеської області, громадянина України, відомості про працевлаштування відсутні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02.02.2026 року було об`єднано в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 521/1108/26 (провадження 3/521/992/26) за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 521/1111/26 (провадження 3/521/995/26) за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 521/1112/26 (провадження 3/521/996/26) за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення № 521/1113/26 (провадження 3/521/997/26) за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , для спільного розгляду.
Так, з протоколів про адміністративне правопорушення вбачається:
19.01.2026 року близько 16:00 годин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , який вже був підданий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинив повторно протягом домашнє насильство психологічного характеру відносно матері співмешканки – ОСОБА_2 , а саме ображав, принижував, висловлювався нецензурною лайкою, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Крім того, 23.01.2026 року близько 17:00 годин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , який вже був підданий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинив повторно протягом домашнє насильство психологічного характеру відносно матері співмешканки – ОСОБА_2 , а саме ображав, принижував, висловлювався нецензурною лайкою, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Крім того, 24.01.2026 року близько 11:00 годин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , не виконав терміновий заборонний припис, винесений стосовно нього (серія АА №565578 від 23.01.2026 року, який діє строком 5 діб, з 20:00 годин 23.01.2026 року до 28.01.2026 року), а саме перебуваючи за місцем спільного проживання з постраждалою особою – матір`ю своєї співмешканки – ОСОБА_2 , почав з нею контактувати, спілкуватись, показував образливі жести, кричав, ображав образливими словами, чим не виконав заходи ТЗП, винесеного стосовно нього.
Крім того, 24.01.2026 року близько 11:00 годин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , який вже був підданий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинив повторно протягом домашнє насильство психологічного характеру відносно матері співмешканки – ОСОБА_2 .
Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 172-8 КУпАП. 
Судом встановлено, що обставини правопорушень, що ставляться особі у провину, відповідають територіальній юрисдикції Хаджибейського районного суду м. Одеси.
Особа, яка притягається до відповідальності – ОСОБА_1 , будучи повідомленим, у судові засідання не прибув, із клопотанням про відкладення судового розгляду не звертався, причини неявки суду невідомі.
Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання провадження у ній, яким є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її з дотриманням вимог закону, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних порушень та запобігання таким правопорушенням, тому суд вважає, що з метою розгляду справи, її необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справ, проаналізувавши докази, та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного.
За ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повторного домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого) або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (діяння, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи), а також ставиться у провинувчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП (невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений).
Беручи до уваги зміст письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 та відомості, які вона зазначила у протоколах прийняття заяв від 23.01.2026 року №№2512, 2524, від 24.01.2026 року №2833, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_1 могли спричинити потерпілій емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та як наслідок побоювання за свою безпеку. 
Під час розгляду справи встановлено, що складені протоколи про адміністративне правопорушення містять у собі суть адміністративних правопорушень, опис встановлених обставин із зазначенням конкретних дій ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність згідно з ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП. Будь-яких недоліків, які не дозволяють суду об`єктивно розглянути справу, протоколи не містять. Дані докази узгоджуються з іншими матеріалами справи, сумнівів у їх допустимості не викликають.
Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з наявними в матеріалах справи документами, зокрема з: протоколами прийняття заяв від ОСОБА_2 від 23.01.2026 та 24.01.2026 року та її письмовими поясненнями; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; копією ТЗП СК серії АА №565578 від 23.01.2026 року; копією постанови Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.11.2025 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУПАП та ін. матеріалам в своїй сукупності.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення окремо за кожне правопорушення та, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, визначити остаточне стягнення за більш суворе правопорушення. 
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Документів, про наявність у ОСОБА_1 щодо звільнення сплати судового збору, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9-11, 23, 36, 173-2, 173-8, 221, 252, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення: 
- за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень;
- за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко